ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

21 січня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №583/3380/20 
Номер провадження 22-ц/816/106/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
сторони:
позивачка –  ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 ,
відповідачі:  ОСОБА_3 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сімейний 171», Приватне підприємство «СІБ»,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Цуркана Віктора Івановича на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2020 року, в складі судді Ярошенко Т.О., постановлену у м. Охтирка,

в с т а н о в и в:

17 вересня 2020 року представник ОСОБА_1 – адвокат Цуркан В.І. звернувся з позовом до ОСОБА_3 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сімейний 171» (далі – ОСББ «Сімейний 171») та Приватного підприємства «СІБ» (далі – ПП «СІБ») про визнання недостовірними та такими, що не відповідають дійсності: довідку ОСББ «Сімейний 171» від 03 грудня 2019 року № 205 про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації з вересня 2016 року по серпень 2017 року і разом з ним проживали дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишня дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; довідку ПП «СІБ» від грудня 2019 року № 1629 про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації з серпня 2017 року по листопад 2018 року і разом з ним проживали дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишня дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позовні вимоги мотивовано тим, що 03.11.2012 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та переїхала проживати до нього в м. Лебедин Сумської області. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась дочка ОСОБА_2 подружнє життя не склалось, рішенням суду від 21.10.2016 року шлюб було розірвано і стягнуто з батька дитини аліменти, а позивачка з дитиною повернулася до м. Охтирка Сумської області. Заявниця проживала з донькою у м. Охтирка, де працювала на посаді вчителя початкових класів, відповідач періодично відвідував дочку, однак сімейні відносини між батьками дитини не поновились. У 2018 році позивачка виїхала до Китайської Народної Республіки, залишивши дочку з батьком. У 2019 році заявниця прийняла рішення залишитися в Республіці Польща для подальшого працевлаштування, а з відповідачем домовилась про те, що в подальшому дочка також переїде до неї. Відповідач попросив заявницю з метою оформлення житлової субсидії підписати заяву про визначення місця проживання та реєстрації дочки з батьком, на що позивачка погодилась, однак після від`їзду позивачки до Республіки Польща ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про припинення стягнення з нього аліментів та стягнув їх рішенням суду від 12 серпня 2020 року з позивачки. 
Реалізовуючи своє право на отримання аліментів, позивачка пред`явила до виконання виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів за рішенням 2016 року, державним виконавцем визначено борг зі сплати аліментів станом на 27 листопада 2019 року в розмірі 65082,86 грн. Після цього відповідач з метою уникнення від обов`язку по сплаті аліментів отримав від ОСББ «Сімейний 171» та ПП «СІБ» довідки з недостовірною інформацією, яка не відповідає дійсності та вигадана з метою спотворення фактичних обставин справи, використовується відповідачем під час розгляду судами справ щодо припинення стягнення аліментів, звільнення його від сплати аліментів та аліментної заборгованості. Вважає, що діями відповідачів порушено конституційні права та інтереси ОСОБА_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_2 , що не надає можливості реалізувати визначене законом право на отримання аліментів.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2020 року провадження у даній справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_1 – адвокат Цуркан В.І., посилаючись на незаконність і необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками місцевого суду по застосуванню до спірних правовідносин правових позицій суду касаційної інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника ОСОБА_3 – адвоката Созонова В.П., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.10.2016 року у справі № 583/2495/16-ц розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з якого стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 05.08.2016 року на користь ОСОБА_1 (а.с. 18).
За вказаним судовим рішенням видано виконавчий лист (а.с. 21), а державним виконавцем 27.11.2019 року відкрито виконавче провадження (а.с. 22-23).
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 12.08.2020 року, змінене постановою Сумського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року, у справі № 950/2492/19 ОСОБА_3 звільнено від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнено від сплати заборгованості по аліментах, а також стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання їх дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн на місяць, починаючи стягнення з 08.10.2019 року до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до довідки ОСББ «Сімейний 171» від 03 грудня 2019 року № 205 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживав по АДРЕСА_1 без реєстрації з вересня 2016 року по серпень 2017 року. Разом з ним проживали дочка ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_1 (а.с. 47).
Відповідно до довідки ПП «СІБ» від грудня 2019 року № 1629 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживав по АДРЕСА_2 без реєстрації з серпня 2017 року по листопад 2018 року. Разом з ним проживали дочка ОСОБА_2 та колишня дружина ОСОБА_1 (а.с. 53).
Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову є вимога про визнання недостовірною інформації, яка викладена у довідках ОСББ «Сімейний 171» та ПП «СІБ», отриманих ОСОБА_3 під час розгляду цивільної справи № 950/2492/19, тобто суд вважав, що вимога позивачки не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, так як спір стосується вирішення питання про належність і допустимість доказів у іншій цивільній справі.
Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.
Обґрунтовуючи вимоги позову заявник вказував, що викладена у довідках інформація не відповідає дійсності та фактично використана відповідачем у цивільній справі № 950/2492/19 задля припинення стягнення з нього аліментів та звільнення від сплати боргу по аліментах.
Отже, порушене заявницею питання зводиться до переоцінки доказів та обставин, які були предметом доказування у цивільній справі № 950/2492/19, рішення у якій набрало законної сили. При цьому, з огляду на предмет доказування у цивільній справі № 950/2492/19, обставинам, які наведені у довідках ОСББ «Сімейний 171» та ПП «СІБ», суд також давав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності цих доказів.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Таким чином, розгляд заявлених вимог у даній справі, як позовних, не може відбуватися за правилами жодного виду судочинства, оскільки доводити недостовірність інформації, зафіксованої у довідках відповідачів, ОСОБА_1 мала у межах цивільної справи № 950/2492/19, а не заявляючи окремий позов до організацій, які спірні довідки видали.
Інакше, юридична можливість спростовувати інформацію, відображену у довідках, поза межами справи призведе до юридичної невизначеності у застосуванні норм процесуального права, а обмеження це зробити не зашкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті, яка досягається гарантуванням того, що аргументи позивачки про недостовірність відповідної інформації має перевірити суд у іншій цивільній справі, в якій дані, зафіксовані у довідці, є доказом.
Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які б не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у іншій цивільній справі, чи з метою створення поза межами останньої передумов для визнання доказу, отриманого у іншій справі, неналежним або недопустимим. Такі позови не підлягають судовому розгляду. У відкритті провадження за ними слід відмовляти на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, а у разі, якщо провадження було відкрите, - закривати його на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі № 333/6816/17, провадження 14-87цс20.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки позов у справі не підлягає розгляду.
Доводи апеляційної скарги законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали не спростовують, а зводяться до особистого тлумачення заявником норм процесуального права та правових висновків суду касаційної інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2020 рокупостановлено з додержанням вимог процесуального закону. Підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Цуркана Віктора Івановича залишити без задоволення, а ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2020 рокув даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко