ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 р. 	Справа № 520/13004/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 04.11.20 року по справі № 520/13004/2020
за позовом               ОСОБА_1  
до              Адміністрації Державної прикордонної служби України      третя особа               Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач), звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі по тексту – відповідач), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту – ГУПФУ в Харківській області, в якому просить суд:
1. Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у оформленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії:
          - оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2018 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, а також інших складових грошового забезпечення, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії;
          - оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, а також інших складових грошового забезпечення, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 січня 2019 року основного розміру пенсії.
          - оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, положень постанови № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії.
          - оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, положень постанови № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 січня 2020 року основного розміру пенсії.
2. Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії:
          - оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2018 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, а також інших складових грошового забезпечення, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії;
          - оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, а також інших складових грошового забезпечення, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 січня 2019 року основного розміру пенсії.
          - оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень постанови № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії.
          - оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень постанови № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 січня 2020 року основного розміру пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем було протиправно відмовлено у складанні та направленні до пенсійного органу довідки із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, незважаючи на наявність підстав для перерахунку її пенсії. Так рішенням Верховного Суду у зразковій справі підтверджено, що з 05.03.2019 року у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, які встановлювали певні обмеження для перерахунку пенсії. Додатково зазначив про безпідставність неврахування відповідачем вимог пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2018, 01.01. 2019, 01.04.2019, 01.01.2020 року основного розміру пенсії. Враховуючи відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви, поданої ним у липні 2020 року до пенсійного органу, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року по справі № 520/13004/2020,  прийнятим в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено. 
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необгрунтованість судового рішення, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 по справі 520/13004/2020 та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, здійснити розподіл судових витрат. 
Апеляційна скарга мотивована твердженнями, що при розрахунку розмірів окладів позивача шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року не застосована вимога пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” в частині, якщо прожитковий мінімум для працездатних осіб буде менше, ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, повинно братись до розрахунку саме 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. З огляду на положення ст. 22 Конституції України, за якими при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, вважає хибним висновок суду першої інстанції про те, що після набрання чинності пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідеі положення" Закону України від 06.12.2016р. № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів", мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників.
З посиланням на практику Європейського суду з прав людини наполягає на наявність у неї законних сподівань на отримання пенсійних виплат у розмірі, визначеному вищенаведеними положеннями. Крім того, звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах по справам № 233/4308/17, № 442/456/17 та № 822/524/18, згідно якої у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Стверджує, що необгрунтоване рішення суду першої інстанції потягнуло понесення ним судових витрат на суму 8408 грн (за подачу позову  - 3363,20 грн, апеляційної скарги  - 5044,80 грн.), а тому питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню судом апеляційної інстанції.
Звертає увагу на те, що після подання нею позову, а саме 30.10.2020 Адміністрацією Державної прикордонної служби України за № 0.11-144448/0/6-20-Вих було направлено оновлену довідку, яка включала всі складові грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності з правовими висновками викладеними в рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, однак грошове забезпечення розраховане виходячи з розмірів прожиткового мінімуму на 01.01.2018, а не 50% розміру мінімальної заробітної плати на відповідний календарний рік. Тобто, попри часткове визнання відповідачем вимог, понесені витрати за подання судового збору йому не повернуті у зв`язку з відмовою судом у задоволенні позовних вимог. Стверджує, що має відомості про випадки відмови пенсійного органу в перерахунку пенсії незважаючи на формування довідок уповноваженими органами відповідно до рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19, тому з метою унеможливлення повторення його звернення до Адміністрації Державної прикордонної служби України з вимогою про направлення повторної довідки, факт такого права має бути зафіксований в рішенні по цій справі.
Вважає, що зобов`язання відповідача згідно рішення у зразковій справі №160/8324/19, 05.03.2019 року скласти та подати до пенсійного органу нову довідку про розмір грошового забезпечення пенсіонера, станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ з врахуванням положень постанови № 704 означає, що такі довідки мають бути складені з урахуванням того, що складові грошового забезпечення повинні бути розраховані в тому числі у відповідності з пунктом Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та первинної редакції п. 4 цієї постанови шляхом застосування 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на січня календарного року при обрахунку складових грошового забезпечення. На підставі викладеного вище, просить задовольнити вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.
У надісланих додаткових поясненнях зазначила, що дія п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ не поширюється на текст приміток Додатків 1 та 14 до постанови №704, в яких для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, застосовується така розрахункова величина як мінімальна заробітна плата, оскільки  питання виплати грошового забезпечення військовослужбовцям визначається Кабінетом Міністрів України, а в постанові Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” відсутні приписи щодо того, що мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат та навпаки, саме ї цією величиною і пов`язувався порядок розрахунку грошового забезпечення.
Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, зазначив про безпідставність доводів апеляційної скарги, які не ґрунтуються на законі, а свідчать лише про незгоду із рішенням суду першої інстанції, у зв`язку з чим, у задоволенні вимог апелянта просив відмовити у повному обсязі. 
Зауважив, що у зв`язку із набранням законної сили рішенням Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 Адміністрацією Держприкордонслужби було виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Щодо застосування пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” пояснив, що після прийняття відповідних змін та викладення у новій редакції пункту 4 вказаної постанови, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, зазначеною бланкетною нормою встановлено, що з додатків до цієї постанови для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням використовується лише значення відповідного тарифного коефіцієнту, а не порядок визначення розміру посадового окладу, зазначений в примітках до відповідних додатків, оскільки такий порядок прямо визначений конкретною нормою, а саме - пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”. Також зауважив, що за змістом пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, а застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року.
Крім того зазначив, що прийняття рішення щодо обрахунку нових розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням діючим військовослужбовцям виходить за межі повноважень Адміністрації Держприкордон служби, оскільки після винесення постанови Шостим апеляційним адміністративним судом від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”, Кабінет Міністрів України не вніс зміни у пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та не встановив інший порядок обрахунку розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням для діючих військовослужбовців усіх силових структур, у т. ч. для військовослужбовців Державної прикордонної служби України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з 14 липня 2010 року, після звільнення з військової служби з посади начальника телефонної станції вузла зв`язку впс “Дергачі” Харківського прикордонного загону, отримує пенсію за вислугу років.
З 01.01.2018 року пенсію ОСОБА_1 було перераховано відповідно до ч.4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІІ та постанови Кабінету Міністрів України “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” від 21.02.2018 № 103, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі довідки, виданої уповноваженим органом. 
В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою, в якій просила оформити та направити до Головного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії: оновлену довідку про розмір мого грошового забезпечення станом на 01 січня 2018 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, індексації, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії; оновлену довідку про розмір мого грошового забезпечення станом на 01 січня 2019 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, індексації, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 січня 2019 року основного розміру пенсії; оновлену довідку про розмір мого грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, індексації, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії; оновлену довідку про розмір мого грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, індексації, які будуть розраховані з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 січня 2020 року основного розміру пенсії.
Листом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.08.2020 року № 11/Ш-9114 ОСОБА_1 повідомлено, що в силу п. 1 постанови КМ України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" для перерахунку з 01.01.2018 року пенсій, призначених згідно із Законом України "Про  пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", враховуються оклад за посадою, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років, розміри яких визначені за відповідною або аналогічною посадою станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови КМ України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". 
З посиланням на пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” відповідач зазначив, що при визначенні, у зв`язку із набранням чинності з 01.03.2018 року вказаних змін, розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням діючим військовослужбовцям та в подальшому для перерахунку пенсій за відповідною або аналогічною посадою колишнім військовослужбовцям, адміністрація Держприкордонслужби керувалась правовою нормою прямої дії саме нормативно-правового акту, тобто пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, а не примітки до додатків 1, 12, 13 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, які в частині конкретної розрахункової величини, що множиться на тарифний коефіцієнт, суперечать нормі цього ж нормативно-правового акту, а тому з 01.01.2018 року розміри посадових окладів особам офіцерського складу органів Держприкордонслужби повинні визначатися шляхом множення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт, передбачений додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”. Так само з 01.03.2018 року і на сьогодні в Державній прикордонній службі України обраховано розміри посадових окладів та окладів за військовим званням військовослужбовцям з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, строкової військової служби та курсантам військових навчальних закладів.
Враховуючи, що з 01.03.2018 року і на цей час не відбулося підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців усіх силових структур, у т.ч. військовослужбовців прикордонного відомства, в частині збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням у зв`язку із зміною розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати у 2018 2019 та з 01 січня і з 01 липня 2020 року,  відсутні підстави для перерахунку пенсії за відповідною або аналогічною посадою колишнім військовослужбовцям, а відтак, і для підготовки відповідних довідок. 
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (в редакції постанови КМ України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом станом на 01.01.2018, при цьому мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується, оскільки примітки до Додатків 1 та 14 до постанови № 704 не містять норм права та не узгоджуються з пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774-VIII. Також, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для підготовки і подання до 25-ти регіональних управлінь Пенсійного фонду України нових довідок для перерахунку пенсій за відповідною або аналогічною посадою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст.308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 2  статті 19 Конституції України  встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2262-ХІІ) яким визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ  (далі по тексту - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять:  посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процитована норма статті 43 зазначеного Закону міститься в розділі V “Обчислення пенсії”, тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. 
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №826/3858/18.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-ХІІ, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
У відповідності до ч.1, 2, 4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі по тексту - постанова КМ України № 704) регламентовано, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Положеннями частини 18 статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом  та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим  Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393” затвердив Порядок № 45.
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до  Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із  Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 у редакції постанови КМ України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою КМ України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови КМ України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Колегія суддів зазначає, що до компетенції Кабінету Міністрів України входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45. Проте, зміни внесені постановою Уряду №103, зокрема до додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач та Управління, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови КМ України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.
Отже, з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати ОСОБА_1 має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою КМ України № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ, у зв`язку із чим, вимоги позивача щодо вчинення відповідачем дій щодо підготовки та направлення довідки до пенсійного органу до 05.03.2019 року, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Колегією суддів встановлено, що в липні 2020 року, тобто на час звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення, пунктом 3 Порядку № 45 було передбачено, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної у списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 14 липня 2010 року була звільнена з військової служби з посади начальника телефонної станції вузла зв`язку впс “Дергачі” Харківського прикордонного загону та перебуває на обліку ГУ ПФУ в Харківській області  як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону № 2262-ХІІ.
Враховуючи вищевикладене, саме на відповідача покладено функції зі складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 45.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок № 3-1.
Відповідно до пункту 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі  статтею 63 Закону № 2262-ХІІ  уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток № 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45, а тому, враховуючи, що Кабінетом Міністрів України не встановлено умови та порядку перерахунку пенсії позивачу після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови КМ України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”, при перерахунку пенсії у спірних віднлосинах слід застосувати положення Порядку № 45.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а, від 15.07.2020 у справі №520/3360/19.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність у Адміністрації Державної прикордонної служби України обов`язку надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 5 березня 2019 року. 
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 року у зразковій справі №160/8324/19, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 1 березня 2018 року затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зокрема, цією  постановою  установлено такі додаткові види грошового забезпечення:
- надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови КМ України № 704);
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (підпункт 6 пункту 6 постанови КМ України № 704).
Підпунктом 2 пункту 5 постанови КМ України № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
Водночас, відповідно до п.4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.
З огляду на положення статті 51 Закону № 2262-ХІІ та внаслідок настання обставин, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії позивача з 05.03.2019 року, першим числом місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії та датою, з якої підлягає проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача є 01.04.2019 року.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність у відповідача обов`язку підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській  області нову довідку про розмір грошового забезпечення   ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, відповідно до вимог 43 та 63 Закону № 2262-ХІІ, положень постанови КМ України № 103  з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку з 01.04.2019 основного розміру її пенсії.
Таким чином, помилковими є висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині з мотивів відсутності підстав для направлення до пенсійного органу оновленої довідки.
Разом з цим, апелянтом зазначено, що 30.10.2020 адміністрацією Державної прикордонної служби України за № 0.11-144448/0/6-20-вих було направлено до пенсійного органу оновлену довідку, яка включала всі складові грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності з правовими висновками викладеними в рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, однак, про зазначені обставини до прийняття рішення по справі 04.11.2020 року суд першої інстанції не було повідомлено.
В якості додатку до апеляційної скарги апелянтом додано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 28.10.2020 року №11/2841, в якій зазначені посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років - 45 %, надбавка за особливості проходження служби – 20%, надбавка за кваліфікацію клас І – 5%, премія – 145 %.
Жодних зауважень щодо визначених видів та відсотків додаткового грошового забезпечення, які включені до довідки про розмір грошового забезпечення позивачем не зазначено. Більше того, апелянт визнав, що направленням вищенаведеної довідки відповідач частково визнав позовні вимоги, що свідчить про його повну згоду із такими діями відповідача  та відсутність претензій та вимог до адміністрації Державної прикордонної служби України в цій частині.
          Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому навіть не відповідачем, а пенсійним органом, як зазначено апелянтом.
Колегія суддів зауважує, що внаслідок самостійного усунення відповідачем порушеного права позивача на отримання довідки шляхом направлення Адміністрацією Державної прикордонної служби України оновленої довідки до пенсійного органу, яка включала всі складові грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності з правовими висновками викладеними в рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19, на даний час відсутній спір про право в цій частині (права ОСОБА_1 відновлені), що зумовлює відмову в задоволенні позову в цій частині.
Разом з цим, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення про залишення без задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 не врахував вищенаведеного та помилково виходив з інших підстав, які під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження, що в силу приписів ст.317 КАС України зумовлює зміну рішення суду першої інстанції в цій частині.
Щодо вимог про обов`язкове зазначення відповідачем відомостей про розміри складових грошового забезпечення із розрахунку відповідно до  пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови КМ України № 704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку  основного розміру пенсії ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 4 ст. 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Згідно з п. 4 постанови КМ України № 704, в первинній редакції було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови КМ України № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Постанова КМ України № 704 набрала чинності з 01.03.2018.
На момент набрання чинності постановою КМ України № 704, п. 4 цього нормативно-правового акту було викладено у редакції п.6 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 (далі за текстом - постанова КМ України № 103), а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".
При цьому, зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 49 Закону України від 27.02.2014 № 794-VII «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.
Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України (ч. 2 ст. 49 Закону).
Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України є нормативно-правовим актом Уряду України.
Колегія суддів зазначає, що за загальним правилом, примітка застосовується законодавцем для супроводу та зв`язку з нормою права, якої вона стосується. Тобто, примітка повинна бути у безпосередньому зв`язку з нормою, в даному випадку п. 4 постанови КМ України № 704, і не повинна суперечити змісту основної норми, яку вона супроводжує.
Відповідно до пп. 2 п. 20 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 № 870, до змісту проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, встановлюються такі вимоги: 2) стосовно структури проекту документа: в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.
Таким чином, колегія суддів зауважує, що Примітка, як складова частина нормативно-правового акту, не може містити в собі нормативних положень.
За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що Примітка у Додатку 1 та Додатку 14 постанови КМ України № 704 не може мати нормативного характеру, відтак, застосуванню у спірних правовідносинах підлягають саме положення основної норми постанови КМ України № 704 пункт 4, яка має нормативний характер, тобто містить правила поведінки для невизначеного широкого кола осіб, як наслідок, доводи апелянта про необхідність застосування саме додатків до постанови КМ України № 704, колегія суддів вважає безпідставними.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що згідно з постановою КМ України № 704 (в редакції постанови КМ України № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня відповідного календарного року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів у спірний період не застосовується.
Посилання апелянта на те, що норми постанови КМ України № 704 не містять застережень щодо застосування такого показника як мінімальна заробітна плата при визначенні розміру його грошового забезпечення, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що пунктом 4 постанови КМ України № 704 було чітко визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин в силу пункт 4 постанови КМ України № 704 при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.".
Крім того, згідно з п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Таким чином, з 1 січня 2017 року нормами чинного законодавства України встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. 
З огляду на те, що спірні правовідносини у часі виникли пізніше ніж набрали чинності положення п.3  розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», доводи апелянта про звуження його прав внаслідок їх прийняття є необґрунтованими. 
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під час розв`язання правової колізії між нормами п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ та п.4 постанови КМ України №704, у редакції до внесення змін постановою КМ України № 103 та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 до постанови КМ України № 704 перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили, а тому доводи апелянта про необхідність надання переваги положенням постанови КМ України № 704 у первісній редакції, колегія суддів є неприйнятними.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.99р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Відповідно до п. п. 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (N 25921/02), Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. У пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини "Щокін проти України" (N 23759/03 та N 37943/06) та у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини "Серков проти України" (39766/05), встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, на підставі того, що органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку. Хоча ця справа стосується податкового спору, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між фізичною/юридичною особою і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості.
Оскільки норма п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за приписи п.4 постанови КМ України № 704, у редакції до внесення змін постановою КМ України № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 постанови КМ України № 704, колегія суддів не знаходить правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою заявника та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.
Слід відмітити, що у наведеному позивачем рішенні Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19 не міститься жодних висновків щодо необхідності застосовувати при визначенні розміру грошового забезпечення саме мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини, а тому твердження апелянта про викладення таких висновків у вказаному рішенні суду є безпідставними.
Разом з цим, колегією суддів враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 по справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно яких: «01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». За змістом пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року. Таким чином, за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом України від 06.12.2016 №1774-VІІІ, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, положення ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII щодо обчислення щомісячної грошової допомоги у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.»
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача розраховувати розмір її грошового забезпечення із урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови КМ України № 704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру її пенсії.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до пункту 2 частини першої  статті 315 КАС  України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення (п. 4 ч.1 ст. 317 КАС України).
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року по справі № 520/13004/2020 слід змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.
В іншій частині, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, колегія суддів вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ч.4 ст. 229, ч.4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 по справі № 520/13004/2020 - змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року по справі № 520/13004/2020 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій