ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/449/21 Справа № 202/730/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 березня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Королькова М.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, 
за участю:
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності                  ОСОБА_1 
захисника                                                 Королькова М.В.
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 23 січня 2021 року о 10 год. 00 хв. в м. Дніпро по вул. Образцова, 75/2, водій ОСОБА_1 керував авто ЗАЗ н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також судом порушено вимоги матеріального та процесуального закону. Так, ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, пояснював працівникам поліції, що взагалі не вживає алкоголь та наркотичні засоби, проте поліцейські не взяли це до уваги. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. ст. 254, 256 КУпАП оскільки він не містить підпису ОСОБА_1 , йому не вручена копія протоколу, а також складений з порушенням 24-годинного строку на його складення. Захисника вважає, що протокол складений без участі ОСОБА_1 і без його запрошення до органу поліції, що підтверджується відсутністю поштового повідомлення про виклик ОСОБА_1 , тому порушення, допущені поліцейським при складенні протоколу є підставою для визнання його недопустимим доказом. Вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена, а ґрунтується виключно на припущеннях поліцейського. 
Позиції учасників апеляційного розгляду. 
В судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, постанову суду скасувати і закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і дату апеляційного розгляду в судове засідання апеляційного суду не з`явився, заяв та клопотань про відкладення судового засідання або про поважні причини своєї неявки суд не повідомив. Захисник вважав за можливе розглянути його апеляційну скаргу без особистої участі ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
Мотиви апеляційного суду. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, зокрема відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; письмовими поясненнями свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а також відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції в їх сукупності.
Крім того, як слідує з відеозапису ОСОБА_1 пояснював, що не може проїхати з працівниками поліції до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, оскільки має відвезти дядька на дачу і пройде його самостійно. Проте, як до суду першої, так і апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надав висновку про проходження медичного огляду на стан сп`яніння. 
Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735 (Далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Таким чином, відповідно до чинного законодавства саме інспектор поліції наділений повноваженнями встановлювати ознаки відповідного сп`яніння та пред`являти вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортних засобів або у визначених законом випадках, в закладах охорони здоров`я. Встановивши особу водія ОСОБА_1 та виявивши у нього ознаки наркотичного сп`яніння, які зафіксовані на відеозаписах, працівники поліції мали законні підстави пред`явити вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Таким чином, проходження, відповідно встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.
Під час дослідження матеріалів справи, зокрема відеозаписів події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкцій, затверджених спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року та наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, які б порушили права ОСОБА_1 та були б наслідком закриття провадження у справі.
Перевіряючи оцінку вищевказаних доказів, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. ст. 254, 256 КУпАП оскільки він не містить підпису ОСОБА_1 , йому не вручена копія протоколу, а також складений з порушенням 24-годинного строку на його складення, апеляційний суд вважає необгрунтованими. 
Так, згідно з протоколом ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання копії протоколу, при цьому відеозаписом підтверджується особиста участь ОСОБА_1 під час проведення процедури встановлення виявлення ознак сп`яніння та складення протоколу. Посилання захисника, що протокол складений без участі ОСОБА_1 і без його запрошення до органу поліції, що підтверджується відсутністю поштового повідомлення про виклик ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає неприйнятними, так як протокол складений на місці події, тому 24-годинний строку на його складання, передбачений ч. 2 ст. 254 КУпАП не порушений.
Інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Королькова М.В. залишити без задоволення.
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О.П. Піскун