Справа № 991/1919/21
Провадження № 1-кс/991/1961/21

УХВАЛА
2 квітня 2021 року 	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

(1) Короткий зміст поданої скарги
19.03.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.
В ній ОСОБА_3 зазначає, що 05.03.2021 він звернувся до директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України (далі – ЛТУ НАБУ) із заявою про вчинення кримінального правопорушення колишнім суддею військового суду ІНФОРМАЦІЯ_1 майором юстиції ОСОБА_4 . Безпосередньо у її тексті йшлось про вчинення вказаним суб`єктом злочину, передбаченого ст. 165 КК України (в редакції 1960 р.) та ст. 364 КК України (в редакції 2001 р.)
Станом на дату направлення скарги до суду відомостей за заявою  ОСОБА_3 до ЄРДР внесено не було. У зв`язку з цим скаржник звернувся до суду у порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) та, серед іншого, просить: витребувати з ЛТУ НАБУ всі матеріали за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 05.03.2021, визнати протиправною бездіяльність ЛТУ НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР, а також зобов`язати директора ЛТУ НАБУ внести до ЄРДР відомості за його заявою.
(2) Позиції учасників, висловлені у судовому засіданні
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу, просив її задовольнити із підстав, викладених у ній.
Крім того, до початку засідання надав копії ухвал Рахівського районного суду від 29.10.2018 та Тернопільського міськрайонного суду від 09.01.2019, у яких, як зазначає скаржник, за аналогічних обставин було зобов`язано уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР. 
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.
Натомість представник НАБУ направив письмові пояснення з приводу скарги. У них зазначив, що заявником у своїй заяві не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення суддею корупційного кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності НАБУ.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.
(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при розгляді поданої скарги
На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК)
Чинний КПК закріплює наступну процедуру початку досудового розслідування. Так, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).
Крім цього, відповідно до пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З аналізу вказаних норм вбачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. При цьому, варто наголосити, що передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, а передбачає те, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити оцінку викладених у заяві відомостей, а необхідно перевірити зміст самої заяви.
Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у своїй заяві має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).
У випадку, якщо зі змісту заяви неможливо встановити цих загальних ознак, тобто чи могло бути вчинено злочин взагалі, такі відомості до реєстру не підлягають внесенню.
Реалізуючи функцію судового контролю, слідчим суддею було досліджено подані скаржником матеріали та пояснення, що надійшли від органу, можлива бездіяльність якого оскаржується.
Слідчим суддею встановлено, що 05.03.2021 ОСОБА_3 звернувся до ЛТУ НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 165 КК України (в редакції 1960 р.) та ст. 364 КК України (в редакції 2001 р.) суддею військового суду ІНФОРМАЦІЯ_1 майором юстиції ОСОБА_4 . До такого переконання заявник прийшов з огляду на те, що на розгляді цього військового судді перебувала кримінальна справа щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину за п. «а» ст. 243 КК України в редакції закону 1960 р. Вироком, винесеним під головуванням цього судді, ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні вказаного злочину та засуджено до 3 років позбавлення волі. На думку заявника, висновки, зроблені суддею у рішенні, є неправильними, а довірителя скаржника – ОСОБА_5 було засуджено неправомірно.
Цю заяву ЛТУ НАБУ отримано 05.03.2021 відповідно до відмітки, що міститься на її копії.
Не здійснюючи детального аналізу обставинам, що зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що у ній у загальних рисах не наведено конкретних, відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення військовим суддею злочину, визначеного у ст. 364 КК України (зловживання владою чи службовим становищем).
Із змісту поданої заяви вбачається, що доводи скаржника ґрунтуються виключно на незгоді із прийнятим судом рішенням, мотивами, що у ньому наведені. У заяві скаржник зазначає про певні особливості розгляду справи, наводить правові висновки, зроблені суддею, які на його думку, свідчать про порушення суддею вимог чинного законодавства при розгляді його справи в військовому суді. При цьому в заяві не зазначено обставин, що вказували або могли б свідчити про вчинення військовим суддею або іншими особами кримінальних правопорушень, з чим закон пов`язує внесення відомостей до ЄДРД. В свою чергу, оцінка судових рішень, прийнятих суддею, може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального перегляду, шляхом апеляційного і, в установлених законом випадках, касаційного оскарження.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Більше того, законом визначено можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності у випадку вчинення дисциплінарного проступку, що здійснюється визначеним законом компетентним органом.
Ст. 126 Конституції України гарантує незалежність і недоторканність суддів, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Аналогічне положення містилося й у статті 129 Основного Закону України у редакції від 28.06.1996.
У рішенні Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року по справі № 7-р/2020, яким скасовано кримінальну відповідальність за постановлення завідомо неправосудного рішення, зазначено, що для перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають оскарження судового рішення та надання йому юридичної оцінки компетентним судом. Конституційний Суд України вказав, що «закріплення на конституційному рівні положення, відповідно до якого правосуддя в Україні здійснюють виключно суди, та положення щодо незалежності суддів створює найважливішу гарантію додержання конституційних прав і свобод людини і громадянина» та «спрямоване на створення ефективного механізму виконання покладених на судову владу завдань, які полягають, насамперед, у захисті прав і свобод людини і громадянина, забезпеченні верховенства права та конституційного ладу в державі».
Тобто з урахуванням того, що у заяві не зазначено достатніх відомостей, які могли б свідчити про вчинення суддею вказаного корупційного правопорушення, зважаючи на закріплені законодавством України гарантії незалежності судової гілки влади, слідчий суддя робить висновок, що подана скарга є необґрунтованою. Отже, вона не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. 

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1