ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 808/2580/17
адміністративне провадження № К/9901/46100/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Блажівської Н.Є.,
суддів: Білоус О.В., Желтобрюх І.Л.,
за участі:
секретаря судових засідань: Жураковської Б.М.,
представника Відповідача: Шавла Р.О.,
розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області (правонаступник Головного управління ДФС у Запорізькій області)
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року (суддя Стрельнікова Н.В.)
та ухвалу   Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року (головуючий суддя Малиш Н.І., судді: Щербак А.А., Баранник Н.П.)
у справі за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ-09»
до   Головного управління ДФС у Запорізькій області (правонаступник Головне управління ДПС у Запорізькій області)
про   визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:
1. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТ-09» (надалі також - Позивач, ТОВ «АРТ-09») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі також - Відповідач, скаржник; правонаступник Головне управління ДПС у Запорізькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 серпня 2017 року №0011171402 та №0011181402.
Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з оскарженими рішеннями Відповідача, оскільки такі прийняті на підставі хибного висновку про те, що операції між ТОВ «АРТ-09» та ФГ «Деметра Нова» не мали реального характеру та про те, що грошові кошти, що надійшли Позивачу в рахунок оплати операцій за укладеним договором з ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» є безповоротною фінансовою допомогою, оскільки відносно засновника ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» наявний вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Позивач стверджував про наявність необхідних документів первинного бухгалтерського обліку по взаємовідносинам із наведеними контрагентами, які підтверджують належним чином те, що господарські операції дійсно відбулися та призвели до зміни в активах підприємства.
1.2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017  року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року, позов задоволено.
Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані безпідставністю висновків податкового органу про порушення Позивачем вимог податкового законодавства  оскільки під час судового розгляду доведено обґрунтованість відображення у податковому обліку наслідків господарських операцій з контрагентами ФГ «Деметра Нова» та ПП «Євро Агро Дістріб`юшн». 
За результатом дослідження господарських операцій Позивача з ФГ «Деметра Нова» суди дійшли висновку, що зміст укладеного договору з контрагентом відповідає видам господарської діяльності постачальника, встановлено фактичну поставку товару, використання Позивачем придбаного товару у власній господарській діяльності, належне відображення продавцем податкових зобовязань по цим господарським операціям.
Також суди попередніх інстанцій дійшли висновку про необґрунтоване визнання Відповідачем грошових коштів, отриманих Позивачем за договором ПП «Євро Агро Дістріб`юшн», безповоротною фінансовою допомогою з тих підстав, що таке визначення не відповідає будь-якій з ознак наведених в нормах абзаців 2 - 6 підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.
Стосовно вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року (справа №201/4704/16-к) у кримінальному провадженні №32016040230000016, яким засновника ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 26, частиною першою статті 205 КК України, суди попередніх інстанцій, зазначаючи про те, що цей вирок є загальнодоступним та міститься в Єдиному держаному реєстрі судових рішень, вказали, що в акті перевірки не наведено обставин, та не встановлені такі факти у вироку щодо діяльності ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» безпосередньо повязаної з господарськими операціями з ТОВ «АРТ-09». Операції ТОВ «АРТ-09» з ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» в ході вищенаведеного кримінального провадження не досліджувалися та у вказаному вироку правової оцінки їм надано не було. 
1.3. Короткий зміст касаційної скарги та відзиву на неї
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просив судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Позивач   у відзиві на касаційну скаргу просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити рішення   судів першої та апеляційної інстанцій без змін.
2. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ГУ ДФС у Запорізькій області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «АРТ-09» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2015 року по 31 березня 2017 року, результати якої викладено в акті перевірки №400/08-01-14-02/36711549 від 17 липня 2017 року.
За результатами перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення Позивачем вимог:
пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135, пункту 140.2 статті 140 Податкового кодексу України (надалі також - ПК України), в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податку на прибуток всього у сумі 19114311 грн, у тому числі: за 2015 рік у сумі 9738664 грн; за 1-й квартал 2016 року у сумі 12109293 грн; за півріччя 2016 року у сумі 14384513 грн; за 3 квартали 2016 року у сумі 16719517 грн; за 2016 рік у сумі 19114311 грн; за 1-й квартал 2017 року у сумі 19114311 грн;
пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 44.1 статті 44 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього у сумі 314530 грн, у тому числі за жовтень 2015 року в сумі 154898 грн, за листопад 2015 року в сумі 314530 грн, за грудень 2015 року в сумі 314530 грн, за січень 2016 року в сумі 314530 грн, за лютий 2016 року в сумі 314530 грн, за березень 2016 року в сумі 314530 грн, за квітень 2016 року в сумі 314530 грн, за травень 2016 року в сумі 314530 грн, за червень 2016 року в сумі 314530 грн, за липень 2016 року в сумі 314530 грн, за серпень 2016 року в сумі 314530 грн, за вересень 2016 року в сумі 314530 грн, за жовтень 2016 року в сумі 314530 грн, за листопад 2016 року в сумі 314530 грн, за грудень 2016 року в сумі 314530 грн, за січень 2017 року в сумі 314530 грн, за лютий 2017 року в сумі 314530 грн, за березень 2017 року в сумі 314530 грн. 
ТОВ «АРТ-09» було подано до ГУ ДФС у Запорізькій області заперечення на акт перевірки №400/08-01-14-02/36711549 від 17 липня 2017 року, відповідь на які надано ГУ ДФС у Запорізькій області листом №11265/10/08-01-14-02-08 від 16 серпня 2017 року.
На підставі акту №400/08-01-14-02/36711549 від 17 липня 2017 року ГУ ДФС у Запорізькій області 19 серпня 2017 року прийнято податкові повідомлення-рішення:
форми «В4» №0011171402 про зменшення ТОВ «АРТ-09» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 314530 грн за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року;
форми «П» №0011181402 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 19114311 грн за період 2015 рік 1 квартал 2017 року.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом оскарження у межах цієї справи є податкове повідомлення-рішення №0011171402 від 19 серпня 2017 року та податкове повідомлення-рішення №0011181402 від 19 серпня 2017 року в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1727522 грн.
В основу спірних податкових повідомлень-рішень покладено висновки контролюючого органу про заниження Позивачем фінансового результату до оподаткування (прибутку) за період, що перевірявся, по взаємовідносинам з ФГ «Деметра Нова» та ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» та про завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з ФГ «Деметра Нова». 
Ці висновки обґрунтовано таким: 1) здійснення позивачем з ФГ «Деметра Нова» нереальних (безтоварних) господарських операцій у зв`язку з відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності (відсутність працюючих, відсутність основних фондів) та відсутністю в ланцюгу формування податкового кредиту ФГ «Деметра Нова» товарів, які реалізовано ТОВ «АРТ-09»; 2) відносно засновника ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» ОСОБА_1 наявний вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року, яким його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 26, частиною першою статті 205 КК України.
3. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
3.1. Доводи Відповідача (особи, яка подала касаційну скаргу)
У касаційній скарзі Відповідач наводить доводи щодо нереальності господарських операцій Позивача з контрагентами. Стверджує, що відсутність основних фондів, в тому числі транспортних засобів, достатнього обсягу трудових ресурсів, не підтвердження отримання товару по ланцюгу постачання доводить провадження контрагентом Позивача ФГ «Деметра Нова» діяльності, спрямованої на здійснення операцій з надання необґрунтованої податкової вигоди контрагентам-порушникам податкової дисципліни. Таким чином, в порушення Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 5 П(С)БО №15 «Дохід», пункту 5 П(С)БО №11 «Зобов`язання», пункту 7 П(С)БО  №3 «Звіт про фінансові результати» Позивачем невідображено у складі доходів суму 1572650 грн за 2015 рік по операціях з формування активу (соняшник) з джерела невідомого походження з використанням документів ФГ «Деметра Нова», що вплинуло на правильність визначення фінансового результату та зумовило заниження прибутку. Це вплинуло на суміжні об`єкти оподаткування, зокрема, призвело до завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ФГ «Деметра Нова» за період жовтень-листопад 2015 року.
Також Відповідач наполягає, що отримання грошових коштів по операціях з контрагентом ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» слід кваліфікувати як безповоротну фінансову допомогу з огляду на те, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року засновника та директора ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину за частиною першою статті 205 КК України, що виявилось у пособництві по створенню суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності шляхом документального оформлення неіснуючих операцій з підприємствами вигодонабувачами. Тому вважає, що Позивачем занижено задекларовані показники у рядку 2240 Звіту про фінансові результати «Інші доходи» за 2015 рік на суму 154872 грн.
3.2. Доводи Позивача (особи, яка подала відзив на касаційну скаргу)
У відзиві на касаційну скаргу Позивач зазначив, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалені рішення за правильного та повного встановлення всіх обставин справи з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Позивач зазначає, що реальність господарських операцій з ФГ «Деметра Нова» підтверджується належним чином оформленими первинними документами, дослідженими судами попередніх інстанцій, а зміст господарських операцій детально проаналізовано. Пояснює, що висновки податкового органу щодо діяльності ФГ «Деметра Нова» спростовано наданими поясненнями контрагента з доданням документів на підтвердження провадження реальної сільськогосподарської діяльності.
По взаємовідносинам з ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» Позивач зазначає про безпідставність висновків податкового органу щодо отримання безповоротної фінансової допомоги, оскільки операція з поставки товару (шрот соняшниковий) фактично відбулась, товар оплачено, а Позивачем здійснено часткове повернення надмірно сплачених грошових коштів за товар, що підтверджує фактичний рух грошових коштів та свідчить про реальні зміни майнового стану сторін операції. Вказує, що зазначена операція опосередкована нарахуванням податкових зобов`язань по податку на прибуток та податку на додану вартість, сплаченими належним чином. Тому зауважує, що оплата за поставлений товар не є безповоротною фінансовою допомогою, та акцентує, що добросовісний платник податків не може нести тягар відповідальності за недобросовісні дії контрагента та не дотримання ним фінансової дисципліни. Зазначає, що вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року не охоплює у часі операції з Позивачем, які відбулись пізніше, та оформлені достатніми первинними документами в розумінні Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». 
4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
4.1. Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (надалі - ПК України, тут і далі по тексту в редакції на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Отже, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, та доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат та отримання ним доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Згідно зі статтею 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Стаття 198 ПК України визначає правові засади формування податкового кредиту.
Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з пунктом 198.2. статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. 
У пункті 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
За наведеного правового регулювання, здійснення господарської операції і її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, а визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (тут і надалі у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Наведені вище законодавчі положення свідчать на користь висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування витрат та складу податкового кредиту є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції.
Суди попередніх інстанцій встановили, що між Позивачем і ФГ «Деметра Нова» укладено договір поставки соняшника (у фізичній вазі) №27/10/2015 від 27 жовтня 2015 року, за умовами якого, з урахуванням додаткової угоди №1 від 19 листопада 2015 року, постачальник (ФГ «Деметра Нова») зобов`язується поставити в обумовлений договором строк насіння соняшника вітчизняного виробництва врожаю 2015 року з якісними показниками, наведеними у пункті 3.1 договору, у кількості 100 тонн +/- 5 (плюс/мінус п`ять) відсотків від цієї кількості за вибором покупця (ТОВ «АРТ-09»), а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити постачальнику його вартість. Ціна однієї тонни товару складає 9500 грн.
На підтвердження виконання умов цього договору Позивачем надано накладні, платіжні доручення; договір про надання транспортного експедирування №12/12/14 від 12 грудня 2014 року, товарно-транспортні накладні; калькуляції, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).
Використання придбаного товару Позивач підтверджує договором на переробку соняшнику на давальницьких умовах №1554/5 від 9 жовтня 2015 року з ПАТ «Пологівський олійноекстракційний завод» з додатками, квитанціями на приймання до переробки олійного насіння, актом виконаних робіт до договору та актом розрахунку вартості переробки давальницької сировини до цього договору. Поставка насіння соняшникового оформлена договором поставки №60073130 від 1 грудня 2015 року, укладеним Позивачем з Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією «Сантрейд» та додатками до нього, видатковими накладними, актами прийому-передачі насіння соняшника, товарно-транспортними накладними.
Додатково Позивачем було надано самостійно витребувану у ФГ «Деметра Нова» інформацію щодо наявності орендованої сільськогосподарської землі, орендованих складських приміщень, трудових ресурсів.
За змістом встановлених обставин у ході судового розгляду не встановлено, а Відповідачем не стверджено, дефектів форми, змісту або походження первинних документів по операціям Позивача з контрагентом ФГ «Деметра Нова».
За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що надані Позивачем первинні документи дозволяють встановити необхідні для цілей оподаткування відомості щодо змісту розглядуваних операцій, їх учасників, вартості поставлених послуг, а відтак, є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій.
Слід звернути увагу на те, що відсутність трудових та матеріальних ресурсів, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності у Позивача первинних документів, які спростовують такі доводи. За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий орган не доведе зворотне.
Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 17 листопада 2020 року у справі № 813/2761/17, від 21 січня 2021 року у справі № 820/4411/16.
Також, у період, охоплений перевіркою, Позивач мав господарські взаємовідносини з ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» відповідно до укладеного договору поставки товару №10/03/2015 від 10 березня 2015 року. За умовами цього договору Позивач (постачальник) зобов`язується постачати і передавати у власність ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» (покупець) певний товар, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Предметом поставки є шрот соняшниковий, який, в свою чергу, отримано Позивачем за результатом виконання умов договору переробки насіння соняшникового №05142ДС, укладеного між Позивачем та ТОВ «Ексімагроком».
На виконання умов договору поставки з ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» Позивачем надано: специфікацію; видаткову накладну на товар (шрот соняшниковий), довіреність на уповноважену особу ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» на прийняття товару, платіжне доручення.
За обставинами справи, за результатом проведеної перевірки Відповідачем визначено отримані Позивачем кошти за договором з ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» безповоротною фінансовою допомогою. 
Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).
Пунктом 5 П(с)БО 15 «Дохід» визначено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).
За приписами пункту 5 П(с)БО 11 «Зобов`язання» зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.
З наведеного вище правового регулювання слідує, що для віднесення сум до безповоротної фінансової допомоги слід з`ясувати, чи відбулось фактичне збільшення активів такого платника податків за рахунок надходження коштів від іншої особи без надання/постачання певних товарів, робіт, послуг, або навпаки за рахунок надходження товарів, робіт, послуг без відповідної їх оплати. Тобто фактично перевірці підлягають обставини щодо фактичного здійснення операцій між відповідними платниками податків.
Суд звертає увагу на те, що в обґрунтування доводів про нереальність господарської операції Позивача з контрагентом ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» податковий орган посилався на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року (справа №201/4704/16-к) у кримінальному провадженні №32016040230000016, яким засновника ПП «Євро Агро Дістрібюшн» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 26, частиною першою статті 205 КК України, а відтак обставини щодо фактичної поставки та оплати товару у взаємозв`язку із наявністю цього вироку входять до предмету доказування для цілей вирішення відповідного спору.
Так, надаючи правову оцінку вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою ту обставину, що цей вирок відсутній в матеріалах справи; судами з метою в дотримання принципу офіційного з`ясування обставин у справі не вживались дії з метою його витребування та безпосереднього дослідження, такий вирок сторонами у судовому процесі не надавався.  
При цьому, у рішеннях суди попередніх інстанцій обмежились висновком про те, що в акті перевірки не наведено обставин, та не встановлені такі факти у вироку щодо діяльності ПП «Євро Агро Дістрібюшн», безпосередньо пов`язаної з господарськими операціями з ТОВ «АРТ-09». Операції ТОВ «АРТ-09» з ПП «Євро Агро Дістрібюшн» в ході вищенаведеного кримінального провадження не досліджувалися та у вказаному вироку правової оцінки їм надано не було.
Наведене свідчить про формальний підхід судів першої та апеляційної інстанції до аналізу та оцінки вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року, які обмежились дослідженням висновків акта перевірки з посиланням на вирок суду, не здійснивши безпосереднього дослідження такого доказу. Отже, вирок суду за фактом визнання винним засновника та директора ПП «Євро Агро Дістрібюшн», всупереч нормі частини першої статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, не був предметом безпосереднього дослідження судів попередніх інстанцій.
Верховним Судом України неодноразово з метою усунення неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права зазначалось, що факт фіктивності господарської діяльності не може залишитися неврахованим судами, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю навіть за формального підтвердження її первинними документами та дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення, зокрема відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту, є безпідставним.
Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 26 січня 2016 року (справа № 21-4781а15), від 22 березня 2016 року (справа № 21-170а16), від 22 березня 2016 року (справа № 21-2927а15), від 29 березня 2016 року (справа № 21-5315а15), від 12 квітня 2016 року (справа № 21-3270а15), від 12 квітня 2016 року (справа № 21-3635а15), від 19 квітня 2016 року (справа № 21-4985а15), від 26 квітня 2016 року (справа № 21-4976а15), від 24 травня 2016 року (справа № 21-5332), від 14 червня 2016 року (справа № 21-1318а16).
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не вважає за необхідне відступити від зазначених висновків Верховного Суду України.
Враховуючи викладене в контексті встановлених обставин у даній справі Верховний Суд зазначає, що за наявності вироку щодо посадової особи контрагента платника податків судам слід було з`ясувати, які саме особи та у який період підписували документи від указаного контрагента та чи охоплені господарські операції Позивача із вказаним контрагентом періодом, який досліджувався судом у межах кримінального провадження щодо керівника контрагента Позивача. Означені обставини залишилось поза судовим дослідженням судів попередніх інстанцій та ними не враховані.
Отже, в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, обставини, що входять до предмета доказування в даній справі та мають істотне значення для вирішення питання щодо права Позивача на формування даних податкового обліку за наслідком операцій з ПП «Євро Агро Дістріб`юшн».
Вказане свідчить про неповноту встановлення судами першої та апеляційної інстанцій обставин, що мають значення для вирішення спору. 
При цьому відповідно до статті 341 КАС України суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати нові обставини справи й надавати їм оцінку з огляду на визначені процесуальним законом межі повноважень суду касаційної інстанції під час касаційного перегляду справ.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутній розрахунок грошового зобов`язання, в тому числі штрафних (фінансових) санкцій в розрізі контрагентів, що позбавляє Суд можливості виокремити визначені грошові зобов`язання, що нараховані Відповідачем за результатами сформованих висновків про фактичне нездійснення господарських операцій з контрагентом ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» і скасувати рішення судів в частині, а відтак рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
4.2. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Частиною четвертою   статті 328 КАС України   визначено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та третьої   статті 242 КАС України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Верховний Суд вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій в частині відображення у податковому обліку наслідків господарських операцій з ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» передчасними та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів по операціям Позивача із вказаними контрагентами здійснена без дотримання положень   статті 90 КАС України, а відтак судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені   статтею 242 КАС України.
Суд визнає, що судами попередніх інстанцій порушені норми процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин у справі, що мають значення для правильного вирішення справи внаслідок недослідження доказів у справі, що відповідно до пункту 1 частини другої   статті 353 КАС України   є підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд.
У цій справі порушення допущені як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, а тому справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями   3,   344,   349,   353,   355,   359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити частково.
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року та ухвалу   Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року скасувати.
Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя                                                                                                                 Н.Є. Блажівська
Судді                                                                                                                                                  О.В. Білоус
                                                                                                                                                                  І.Л. Желтобрюх