ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 760/20092/17
адміністративне провадження № К/9901/47470/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А.,           
суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В., 

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Солом`янського районного суду місті Києва від 04.01.2018 (головуючий суддя Оксюта Т.Г.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 (колегія суддів у складі головуючого судді Мельничука В.П., судді Ліцевецького І.О., Земляної Г.В.)
у справі №760/20092/17 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням призначеної премії розміру 40% від всіх видів грошового забезпечення та стягнути недоплату пенсії, що виникла внаслідок безпідставного зменшення розміру складової грошового забезпечення премії з 40% від всіх видів грошового забезпечення до 10% від посадового окладу та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату проведеного не в повному обсязі підвищення пенсії за період з 01.07.2012 по 31.08.2012.
2. Рішенням Солом`янського районного суду місті Києва від 04.01.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018, у задоволенні позову відмовлено.
3. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким позов задовольнити.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
4. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві і отримує пенсію за вислугу років згідно із законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
5. У 2012 році для проведення підвищення розміру пенсії відповідно до постанови КМУ від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Київським міським військовим комісаріатом відповідачу була надана довідка від 02.06.2012  №144209, відповідно до якої станом на 01.04.2012 розмір грошового забезпечення позивача становив 8341,20 грн.
6. На думку позивача, виплата відповідачем позивачу пенсії мала б відбуватись в розмірі 7507,08 грн. (8341,20*90%). Проте, відповідачем  довідка взята до уваги не була і фактично відповідачем здійснювалась виплата пенсії в розмірі 5529,60 грн. (6144,00*90%).
7. При цьому, підвищення пенсії позивача у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було проведено відповідачем із розрахунку не 7507,08 грн., а 5529,60 грн.
8. У липні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про роз`яснення йому порядку нарахування, виплати та перерахунок його пенсії.
9. Головним управлінням Пенсійного фонду України від 05.09.2017 №20989/03/3-1570/2 позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку його пенсії, у зв`язку із тим, що Кабінетом Міністрів України після 01.01.2008 не приймалося рішення про зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
10. Не погодившись з цим рішенням позивач звернувся до суду.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позов є необґрунтованим, а розмір пенсії позивача є правильним з мотивів, зазначених в пункті 9 цієї постанови.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
12. У касаційній скарзі позивач зазначає про помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій та наголошує, що суди фактично не розглянули справу по суті, не дали відповідь на всі його твердження та не застосували релевантну практику Верховного Суду (постанова від 27.02.2018 у справі №642/3284/17).
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов наступних висновків.
14. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
15. В цій справі в контексті позовних вимог ключовим правовими питаннями є:
– чи законно відповідач зменшив відсоток грошового забезпечення позивача, з якого розраховується його пенсія, з 90% на 80%?
– чи має позивач право на перерахунок його пенсії на підставі довідки від 02.06.2012  №144209, згідно з якої станом на 01.04.2012 розмір грошового забезпечення позивача становив 8341,20 грн. (у тому числі премія 40%, а не 10% як було при призначенні)?
16. Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій обмежились констатацією факту, що «при розрахунку максимального розміру підвищення відповідно до Постанови № 355, враховувався розмір пенсії, обчислений з 80% сум грошового забезпечення за посадою позивача станом на 01.04.2012, згідно з редакцією Закону, що діяла на час проведення підвищення пенсії. Розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з грошового забезпечення, визначеного відповідно до Постанови №1294, за посадою позивача станом на 01.04.2012 становить 6672,96 грн. (8341,20х80%)». 
17. При цьому, жодної оцінки твердженню ОСОБА_1 щодо незаконності зменшення відсотку грошового забезпечення позивача, з якого розраховується його пенсія, з 90% на 80% судами попередніх інстанцій не надано.
18. Щодо права позивача на перерахунок його пенсії на підставі довідки від 02.06.2012  №144209 суди зазначили, що «для проведення підвищення розміру пенсії відповідно до Постанови № 355 Київським міським військовим комісаріатом до управління була надана довідка від 02.06.2012 № 144209 про розмір грошового забезпечення позивача, визначеного відповідно до Постанови № 1294, станом на 01.04.2012 з урахуванням премії у розмірі 40% грошового забезпечення».
19. При цьому, мотивувальні частини оскаржуваних судових рішень не містять жодного висновку щодо наявності/відсутності у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням зазначеної довідки та відмінного від первинного призначення пенсії розміру премії.
20. Також залишились не вирішеними інші важливі для вирішення спору питання:
– яка природа заяви позивача до відповідача (з позову убачається, що подана у серпні 2017 року, проте в матеріалах справи відсутня копія заяви)?
– за який період позивач просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням призначеної премії у розмірі 40% (також у розрізі дотримання позивачем строків звернення до суду за захистом своїх прав)?
– яка позиція відповідача щодо спірних питань (у справі відсутні заперечення Пенсійного органу та будь-які пояснення по суті спору)?
21. За змістом статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
Разом з тим, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалені у справі рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.
22. Відповідно до частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
23. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції повністю з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
24. Під час нового розгляду судам необхідно надати оцінку доводам позивача, відповісти на питання, зазначені в пунктах 18, 23 цього судового рішення, та прийняти законне та обґрунтоване рішення з урахуванням додатково встановлених обставин і релевантної практики Верховного Суду в подібних правовідносинах.
25. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 345, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  частково.
Рішення Солом`янського районного суду місті Києва від 04.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 у справі №760/20092/17 – скасувати.
Справу №760/20092/17 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                    І.В. Желєзний