Ухвала                                               
12 березня 2021 року
м. Київ
справа № 274/7018/18
провадження № 61-3022ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка Олександра Володимировича, на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 січня 
2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Житомирського району Житомирської області Годзя Євгена Івановича, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище 
позовом.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 
від 29 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2018 року, 
а саме - накладення арешту на належну публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» квартиру за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Постановою Житомирського апеляційного суду від 20 січня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка О. В., задоволено частково. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2020 року змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
У лютому 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк О. В. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 січня 
2021 року (надійшла до суду 26 лютого 2021 року), в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 762,00 грн.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову 
у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (про визнання права власності на майно), яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (365 075,00 грн х 1%) = 3 650,75 грн.
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового 
збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при 
поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Водночас, до касаційної скарги заявником додано квитанцію від 22 лютого 2021 року (номер платежу: НОМЕР_1 ) про сплату судового збору у розмірі 
3 228,00 грн.
Таким чином, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 5 483,10 грн ((3 650,75 грн + 704,80 грн) х 200% - 3 228,00 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УГК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код  отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддеюпостановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка Олександра Володимировича, на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 січня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог цієї ухвали до 
12 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів 
з дня вручення цієї ухвали.  
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          Д. Д. Луспеник