ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року	Львів	Справа № 300/2967/20 пров. № А/857/1294/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,

розглянувши порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року (прийняту у м. Івано-Франківську суддею Боршовським Т.І.) про повернення позовної заяви в частині позовних вимог в справі № 300/2967/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

                                                      В С Т А Н О В И В :

26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:
визнати протиправним наказ № 143 від 20.06.2019 командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в частині виключення його зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби; 
зобов`язати відповідача виплатити йому грошову компенсацію за недоотримане речове майно у сумі 21 160,24 грн; 
датою виключення його зі списків особового складу вважати дату виплати йому грошової компенсації за недоотримане речове майно у сумі 21 160,24 грн; 
перерахувати та провести розрахунок з позивачем за усіма видами забезпечення військовослужбовця з урахуванням індексації по день грошової компенсації за неотримане речове майно у сумі 21 160,24 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року позовну заяву, в частині позовних вимог про визнання протиправним наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 143 від 20.06.2019 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, та датою виключення зі списків особового складу ОСОБА_1 вважати дату виплати йому грошової компенсації за недоотримане речове майно у сумі 21 160,24 грн, повернуто позивачу.
Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною прийнята з неправильним застосуванням норм процесуального права. Тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги наведенні в заяві про поновлення строку аргументи про поважність пропуску строку для звернення до суду, в частині позовних вимог про визнання протиправним наказу № 143 від 20.06.2019 командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, та датою виключення зі списків особового складу ОСОБА_1 вважати дату виплати йому грошової компенсації за недоотримане речове майно у сумі 21160,24 грн, разом з тим взяв до уваги зазначені доводи для поновлення строку в решті позовних вимог, у зв`язку з чим виніс необґрунтоване рішення, чим позбавив його права на повний захист його прав в суді.
Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.
Колегія суддів зазначає, що позивачем було подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.
За змістом цього клопотання, позивач просив визнати строк подання адміністративного позову пропущеним з поважних причин. На обґрунтування поважності причин пропуску місячного строку звернення до суду позивач зазначив такі життєві обставини як догляд за хворим батьком в місті Коломия (догляд батька в домашніх умовах, в стаціонарне лікування з 10.08. по 23.08.2019, з 29.01.2020 по 07.02.2020 згідно з виписок з медичної карти № 9111, № 1186), вагітною дружиною та дітьми в місті Івано-Франківську (свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 25.09.2018, НОМЕР_3 від 12.06.2020), а також роботою в місті Івано-Франківську з метою утримання сім`ї.
Строк звернення до адміністративного суду визначений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) частиною п`ятою якої встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
За приписами частини третьої вказаної статті такий строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 КАС України, відповідно до частин першої та другої якої, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, зазначив, що з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду 28.10.2020, тобто через рік та чотири місяці з моменту, коли дізнався про порушення своїх прав. Суд критично ставиться до зазначених в заявах від 26.10.2020 та від 19.11.2020 доводів позивача про складні життєві обставини. Суд розуміє та з повагою ставиться до дій п. ОСОБА_1 щодо тих обставин, які, як вважає позивач, перешкоджали йому вчасно звернутися до суду, та не заперечує того, що викладені позивачем обставини дійсно вимагали від позивача значних особистих зусиль та вибору пріоритетів в особистому житті. Проте, як вказує сам позивач, такі обставини не перешкоджали йому відвідувати місце роботи, та робити інші дії для забезпечення життєвих потреб своєї сім`ї. Суду так і переконливо не доведено чому саме більш як один рік та чотири місяці позивач немав можливості знайти незначний проміжок часу (з огляду характер спору, який процесуальним законом віднесено до справ незначної складності) для зустрічі з адвокатом для отримання правничої допомоги.
Суд вважав, що з наведених позивачем обставин та поданих доказів, пропуск місячного строку звернення до суду на більш як один рік та чотири місяці виходить за межі розумного строку на вчинення таких дій.
Враховуючи все наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви, оскільки висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з вимогами процесуального законодавства, відповідають дійсним обставинам справи, при тому, що належних обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не наведено та не доведено.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, оскільки стаття 121 КАС України регулює питання поновлення та продовження процесуальних строків, натомість строк звернення до адміністративного суду, визначений статтею 122 КАС України, є матеріальним і приписи статті 121 КАС України на цей строк не поширюються.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог в адміністративній справі №300/2967/20 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин