Справа № 458/900/20                                         Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І. 
Провадження № 33/811/1909/20                                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        03 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 10 грудня 2020 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
Згідно постанови, 26.09.2020 о 20:10 год. в м.Турка, вул.Молодіжна, Львівської області водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою з наступних доводів та підстав.
За матеріалами справи, і це не оспорюється, та прямо значиться у складеному відносно нього протоколі, що він належним чином не проходив жоден із видів огляду на стан будь-якого сп`яніння (алкогольного чи наркотичного), і з незалежних обставин від нього об`єктивних результатів такого огляду немає.
Так у протоколі серії БД № 377274 від 26 вересня 2020 ініційовано притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, без вказання частини диспозиції вказаної статті (хоча дана стаття має декілька частин з різними видами санкцій/мірою відповідальності). Про, що свідчить копія протоколу, яка надана йому відповідно до ст. 254 КУпАП.
       Крім цього, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 377274 від 26.09.2020, який складено щодо нього за порушення п. 2.5. ПДР України, а суд чомусь в свої постанові вже вказує, що протокол складений за порушення вимог п.2.9 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП і посилання у протоколі на порушення ним п. 2.5 ПДР не ґрунтується на законі, адже цей пункт передбачає відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а він не відмовлявся і тому не порушував п. 2.5 ПДР.
У ході досліджених доказів, суд встановив, що огляд на стан сп`яніння проходив 26.09.2020 о 20:30 год. у закладі охорони здоров`я - КНП Турківської ЦРЛ. Такий огляд був проведений лікарем ОСОБА_3 з використанням приладу алкотестер, що не заперечив і він сам.
Як видно з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.09.2020, складеного лікарем КНП Турківської ЦРЛ Турківської районної ради Топольницькою О.І., 26.09.2020 о 20:30 год. проведено огляд його, висновок огляду - алкогольне сп`яніння, алкотест - 0,5 проміле, він відмовився від підпису в знак незгоди а не відмови від огляду.
На його думку, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення його як водія до адміністративної відповідальності.
Враховуючи, що результатів огляду його на стан сп`яніння, ані у виді огляду спеціальними технічними засобами на місці зупинки поліцейським у присутності двох свідків, ані у виді результатів огляду (висновок) медичного закладу (охорони здоров`я) у матеріалах справи немає, лише за наявності одного з яких є можливим притягнення до відповідальності за керування у стані сп`яніння, то з цих підстав оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.
Суд першої інстанції, на думку апелянта, порушив норми процесуального права - ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів, яка вказує, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Його, як водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.
При наявності суперечностей суд не викликав і не допитав осіб в судовому засіданні, тим самим не усунувши ці суперечності. Натомість суд розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні.
Враховуючи наведені докази і аргументи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -
03 лютого 2021 року ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, та не повідомив про причини неявки, хоча повідомлявся про час та дату розгляду справи. Попередньо подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Вивчивши матеріали справи №458/900/20 та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №377274 від 26.09.2020 року; висновком лікаря КНП «Турківська ЦЛР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.09.2020, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (0,5 проміле) та рапортом працівника поліції. 
Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. 
Апеляційним судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений 26.09.2020 в КНП «Турківська ЦРЛ», у зв`язку із тим, що у працівників поліції був відсутній прилад призначений для проведення огляду, із дотриманням вимог Інструкції, і згідно висновку лікаря, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, із показником 0,5 проміле.
Покликання апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано частину статті, та пункт правил дорожнього руху який ставиться йому у провину, не заслуговують на увагу, оскільки постановою судді Турківського районного суду Львівської області від 04.11.2020 матеріали справи щодо ОСОБА_1 за вказаних підстав було повернуто Турківському ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області для належного оформлення даного протоколу і були повернуті після усунення недоліків, та суд постановляв оскаржувану постанову із врахуванням внесених у протокол змін.
Заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.
Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №377274 від 26.09.2020 складений вірно, з дотриманням викладу змісту правопорушення та зазначення пункту правил дорожнього руху, який було порушено, за яке наступає адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1  вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.
Відповідно, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є безальтернативним, в межах строку визначеного ст.38 КУпАП. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, при розгляді справи судом першої інстанції, які є підставою для скасування постанови, допущено не було. 
Апеляційна скарга також не містить і інших правових підстав для скасування судового рішення. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 10 грудня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                          Партика І.В.