ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 січня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 915/277/20	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
          головуючого судді Савицького Я.Ф.,
                                суддів Принцевської Н.М.,
                                            Разюк Г.П.,
секретар судового засідання - Бебик А.М.
за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: Сахно Ю.Ф., керівник; Дяченко К.С., за ордером;
від відповідача: Степаненко С.В., директор;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства Сахно Юрія Федоровича
на рішення Господарського суду Миколаївської області 
від 23 вересня 2020 року (повний текст складено 05.10.2020р.)
по справі №915/277/20
за позовом Фермерського господарства Сахно Юрія Федоровича
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМХ"
про розірвання договору та стягнення 241 700,00 грн., -

суддя суду першої інстанції: Семенчук Н.О.,час та місце винесення рішення: 23.09.2020р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 13.01.2021р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020р. Фермерське господарство Сахно Юрія Федоровича (позивач, ФГ Сахно Ю.Ф.) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМХ" (відповідач, ТОВ «ОМХ»), в який просить розірвати договір купівлі - продажу №ОМХ-0200001 від 05.07.2019р., укладений між сторонами та стягнути з ТОВ "ОМХ" 241 700,00 грн. оплати за вказаним договором. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неможливість виконати останнім умови договору щодо повної оплати товару; на те, що ТОВ "ОМХ позбавило ФГ Сахно Ю.Ф. можливості отримати кредит для відповідного розрахунку за спірним договором шляхом ненадання пакету документів, необхідного для отримання кредиту позивачем; на відсутність можливості розірвати договір купівлі - продажу №ОМХ-0200001 від 05.07.2019р. у досудовому порядку, у зв`язку з тим, що сторони не можуть досягнути згоди щодо розірвання договору. При цьому, враховуючи здійснення попередньої оплати за договором купівлі - продажу №ОМХ-0200001 від 05.07.2019р., позивач просить суд стягнути з відповідача залишок суми попередньої оплати у розмірі 241 700,00 грн., сплаченої ФГ Сахно Ю.Ф. на виконання умов договору.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.09.2020р. по справі №915/277/20 (суддя Семенчук Н.О.) у задоволенні позову Фермерського господарства Сахно Юрія Федоровича відмовлено в повному обсязі.
У вказаному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності підстав для розірвання договору купівлі - продажу №ОМХ-0200001 від 05.07.2019р. та стягнення з відповідача 241 700,00 грн. оплати за товар.
Місцевий господарський суд зазначив, що посилання позивача на ненадання відповідачем як продавцем пакету документів, необхідного для отримання кредиту позивачем, не є підставою для розірвання договору купівлі - продажу №ОМХ-0200001 від 05.07.2019р. відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.09.2020р. у справі №915/277/20 та прийняти нове рішення по даній справі, яким позовні вимоги повністю задовольнити.
Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник зазначає, що оскаржуване  рішення є необґрунтованим, з огляду на те, що судом неповно встановлені обставини, які мають значення для справи; висновки, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи; рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Так, апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував, що при укладенні спірного договору позивач, не маючи власних коштів, розраховував на отримання кредиту та саме за рахунок позичених коштів планував оплатити товар, однак, враховуючи поведінку відповідача, ФГ Сахно Ю.Ф. кредит не отримало, що призвело до того, що позивач просто не міг та не може сплати решту вартості трактору та виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Саме у зв`язку такою істотною зміною обставин, а саме не можливістю позичити кошти та оплатити товар в повному обсязі, позивач і просить суд розірвати договір.
При цьому, ФГ Сахно Ю.Ф. посилаючись на практику Європейського суду з прав людини та вказує, що одним із завдань вмотивованого рішення суду є демонстрація сторонам, що вони були почуті, а ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства Сахно Юрія Федоровича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.09.2020р. у справі №915/277/20; розгляд справи призначено на 13.01.2021р. об 10:30 год.
07.12.2020р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМХ" до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач не погоджується з її доводами, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
Зокрема відповідач зазначив, що юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому, позивач, підписуючи договір №ОМХ-0200001 від 05.07.2019р., зі строком оплати товару у 3-денний строк з дати його укладання, усвідомлював загальну вартість цього договору та свій обов`язок її оплати, а відтак, повинен був належним чином планувати та об`єктивно оцінити можливість виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки.
При цьому, ТОВ "ОМХ" зауважує, що відповідач пропонував позивачу різні проекти договору, в тому числі і в частині оплати, наприклад з варіантом передоплати: 20% суми протягом 10 днів з моменту укладення договору та залишок суми - після повідомлення продавця про готовність передати товар. Проте, сторонами був погоджений варіант договору з повною передоплатою у 3-х денний строк, який наявний у матеріалах справи.
У судовому засіданні 13.01.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2019 року між Фермерським господарством Сахно Юрія Федоровича (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОМХ" (продавець) укладено договір купівлі-продажу ОМХ-0200001 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець у порядку й на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується прийняти й оплатити товар (а.с. 10-14).
Згідно з п. 1.2 Договору кількість, комплектність товару визначаються Сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного Договору (Додаток №1).
Відповідно до п. 2.1 Договору загальна сума Договору є сукупністю узгоджених сторонами партій товару, чи наданих послуг покупцю щодо товару в грошовому еквіваленті, зазначених в специфікаціях та/або інших додатках до даного Договору, що є невід`ємною частиною даного Договору.
Покупець зобов`язується здійснити оплату вартості товару, зазначену в специфікаціях та/або інших додатках до даного Договору в 3-денний строк з моменту укладання даного Договору (з правом дострокової оплати) чи в інші строки вказані з специфікаціях та/або інших додатках до даного Договору (п. 2.2 Договору). 
За умовами п. 2.3 Договору покупець здійснює будь-яку оплату на підставі рахунку продавця.
Відповідно до п. 2.4 Договору оплата вважається здійсненою з моменту зарахування коштів на рахунок продавця.
Пунктом 5.3 Договору сторони передбачили, зокрема, що у випадку затримки поставки товару більше чим на 30 днів або відмови від поставки товару продавцем, з його вини, за умови здійснення своєчасної оплати покупцем, покупець має право в односторонньому порядку розірвати даний Договір та відмовитися від зобов`язань передбачених даним Договором. У разі наявності передоплати за товар, остання повертається покупцеві у 30 денний строк.
Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами й діє до 31.12.2019р., а, можливо, і пізнішої дати, достатньої для реального та належного виконання Договору сторонами (п. 8.1 Договору).
Відповідно до п. 8.6 Договору всі зміни й доповнення до даного Договору можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, що оформляється додатковою угодою до Договору, набувають чинності після підписання відповідної додаткової угоди.
Пунктом 8.7 Договору сторони узгодили, що даний Договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, крім випадків передбачених даним Договором, яка оформляється додатковою угодою до даного Договору.
Місцевим господарським судом встановлено, що 05.07.2019 року сторонами було підписано Специфікацію до Договору, якою сторони визначили, що товаром, який продавець зобов`язується передати є Трактор ХТА 200-10, зав. номер двигуна - НОМЕР_1 , зав. номер трактора - НОМЕР_2 , вартість товару становить 1 350 000,00 грн. з ПДВ (а.с. 15).
У зв`язку з цим відповідач 05.07.2019 року виставив позивачу рахунок №200001 на суму 1 350 000,00 грн. з ПДВ. 
На виконання умов Договору, позивачем було перераховано відповідачу попередню оплату в сумі 270 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.11.2019р. №134 (а.с. 16).
Разом з тим, як стверджує позивач, у зв`язку з відсутністю у покупця всієї необхідної суми коштів для оплати товару за вищевказаним договором, позивач звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання кредиту на придбання зазначеної сільськогосподарської техніки. Однак, АТ КБ "ПриватБанк" висунуло свої вимоги щодо надання від продавця (ТОВ "ОМХ") необхідного пакету документів для належного оформлення кредитного договору та застави. Але, ТОВ "ОМХ" вимоги банку щодо надання витребуваних документів виконані не були, у зв`язку з чим АТ КБ "ПриватБанк" було відмовлено Фермерському господарству Сахно Юрія Федоровича у наданні кредиту на придбання сільськогосподарської техніки у ТОВ "ОМХ".
Судова колегія звертає увагу, що доказів звернення позивача до АТ КБ "ПриватБанк", а також доказів щодо відмови з боку АТ КБ "ПриватБанк" у наданні кредиту позивачу у матеріалах справи не міститься.
Матеріали справи свідчать, що 25.11.2019 року ФГ Сахно Ю.Ф. звернулось до ТОВ «ОМХ» із листом, у якому просив протягом 2-х робочих днів повернути кошти в сумі 270 000, 00 грн., сплачені платіжним дорученням від 04.11.2019 року №134, підставою повернення коштів зазначено невиконання умов Договору, а також п. 2.4 Договору (а.с. 17).
Платіжним дорученням №32 від 26.11.2019 року відповідач повернув позивачу грошові кошти в сумі 28 300,00 грн., призначення платежу: повернення коштів за непоставлений товар згідно листа від 25.11.2019 року (а.с. 18).
В подальшому, позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 30.01.2020 року №01-30/01, в якій вимагав повернути у 7-ми денний строк з дня отримання претензії суму попередньої оплати в розмірі 241 700,00 грн. (270 000,00 - 28 300,00). У даній претензії покупець звернув увагу на ненадання з боку відповідача пакету документів, необхідних для отримання позивачем кредиту на придбання відповідного товару та сповістив продавця про те, що купівля трактору ХТА 200-10 втратила для нього інтерес. На підставі того, що у покупця відпала необхідність придбавати трактор у зв`язку з браком коштів, ФГ Сахно Ю.Ф. просило повернути сплачену попередню оплату в сумі 241 700,00 грн. (а.с. 19-21). 
Зазначену претензію ТОВ «ОМХ» отримало 10.02.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 21).
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у відповідь на зазначену претензію, ТОВ «ОМХ» листом від 25.02.2020 року №34 (надісланий 02.03.2020 року) повідомив ФГ Сахно Ю.Ф., що незважаючи на порушення з боку покупця умов договору у частині строків оплати товару, позивач планував поставку трактора як і було домовлено. Але, після передоплати покупець почав вимагати від продавця надання документів, які дають право на отримання 25% державної компенсації в 2019 році, які не є документами для отримання фінансування з банку та реєстрації трактора, які позивач був готовий надати. В подальшому покупець повідомив про бажання відмовитися від купівлі трактора та створив продавцю проблему, оскільки через відмову від купівлі трактора у продавця погіршилися взаємовідносини з виробником товару. ТОВ «ОМХ» звернуло увагу, що відповідно до пункту 5.2 та 2.6 Договору у випадку виникнення необхідності повернення передоплати, здійсненої покупцем, повернення суми передоплати проводиться в 30-ти денний строк з моменту реалізації замовленого товару. Крім того, відповідач вказав, що пунктом 5.2, Договору передбачена можливість нарахування продавцем пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасну оплату вартості товару. ТОВ «ОМХ» просило зачекати повернення решти суми та нагадало про повернення 28 300,00 грн. Також, продавець зауважив про можливість нарахування штрафних санкцій за умовами Договору (а.с. 22-23).
Разом з тим, 19.02.2020 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу №02-18/02 від 18.02.2020 року про повернення попередньої оплати в сумі 241 700,00 грн. та розірвання Договору за згодою сторін, оскільки купівля трактору втратила для позивача інтерес. До зазначеної вимоги позивачем долучено 2 примірники підписаної позивачем додаткової угоди №1 про розірвання Договору (а.с. 25-29).
Матеріали справи свідчать, що наведені документи відповідачу під час доставки не вручені, а повернуті поштовою установою на адресу позивача, причини повернення "за закінченням встановленого строку зберігання" (а.с. 30-31).
Вищенаведені обставини стали підставою для звернення ФГ Сахно Ю.Ф. з відповідним позовом до господарського суду.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
За положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до п.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що кореспондується з частиною першою ст. 193 Господарського кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Матеріали справи свідчать, що пунктом 2.2 Договору сторони узгодили обов`язковість оплати з боку покупця вартості товару, зазначену в специфікації до Договору (тобто, повну вартість Трактора ХТА 200-10 - 1 350 000 грн.) у 3-х денний строк з моменту укладення Договору. Враховуючи, що Договір був підписаний сторонами без зауважень 05.07.2019р., позивач був повинний здійснити повну плату товару за спірним Договором до 8.07.2019р.включно. Проте, як вбачається з платіжного доручення, доданого позивачем до позовної заяви, оплата була здійснена лише 04.11.2019р., що суттєво пізніше строку оплати, визначеного в Договорі. Крім того, оплата здійснена позивачем не в повному обсязі: здійснена часткова оплата в розмірі 270 000 грн. в порушення умов Договору, якими передбачена повна оплата відповідного товару.
Залишок боргу в сумі 1  080  000,00 грн. залишився неоплаченим, що стало підставою звернення позивача, за його твердженням, в банківську установу за отриманням кредиту, у якому ФГ Сахно Ю.Ф. було відмовлено.
Щодо відсутності коштів та неможливості отримати кредит.
Судова колегія зазначає, що укладаючи спірний Договір, позивач знав що, у нього відсутні кошти на повну передоплату вартості товару. При цьому, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем, перед укладенням договору між сторонами тривали переговори, в процесі яких продавець пропонував покупцю різні проекти договору, в тому числі і в частині оплати: передоплата у розмірі 20% від загальної вартості Договору суми протягом 10 днів з моменту укладення останнього та залишок суми - після повідомлення продавця про готовність передати товар. Однак, як вбачається з матеріалів справи, сторонами був погоджений варіант Договору з повною передоплатою у 3-х денний строк, якій мститься у матеріалах справи.
Частиною третьою ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, дбати про права та інтереси інших учасників, а також, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб.
При цьому, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).
Колегія суддів зазначає, що жодних умов щодо отримання позивачем кредиту для оплати товару за спірним Договором в останньому не наведено.
Підписуючи Договір купівлі-продажу, покупець усвідомлював умови цього Договору, тому жодного зауваження або заперечення з боку ФГ Сахно Ю.Ф. вказаний Договір не містить.
Правовідносини сторін за договором засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників.
Відповідно до частини першої ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. 
Фермерське господарство (у будь-якій його формі) ініціюється для подальшої діяльності з виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, з метою отримання прибутку, що відповідає вищенаведеному у статті 42 Господарського кодексу України визначенню підприємництва.
Таким чином, юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому, ФГ Сахно Ю.Ф., підписуючи Договір купівлі-продажу від 05.07.2019 року №ОМХ-0200001 зі строком оплати товару у 3-денний строк з дати його укладання, усвідомлював, що загальна ціна цього договору становить 1 350 000 грн., а отже, повинен був належним чином планувати та об`єктивно оцінити можливість виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки.
Посилання позивача на ненадання йому кредитних коштів банківською установою з вини продавця є безпідставним з огляду на те, що, по-перше, враховуючи вищенаведене, неотримання кредиту та обов`язок оплати товару за Договором жодним чином не пов`язані, а тим паче, не пов`язані з будь-якими обов`язками відповідача відносно укладеного між сторонами Договору від 05.07.2019р. №ОМХ-0200001; по-друге, у матеріалах справи відсутній жодний доказ щодо здійснення такого звернення ФГ Сахно Ю.Ф. до Банку, в загалі.
Разом з тим, згідно з приписами частини 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відтак відсутність коштів у позивача для виконання своїх зобов`язань за укладеним Договором та посилання позивача на ненадання відповідачем пакету документів, необхідних для отримання кредиту позивачем, не є підставою для розірвання Договору купівлі-продажу.
Щодо істотної зміни обставин, які позивач вважає підставою для розірвання Договору.
Підстави для зміни або розірвання договору передбачені статтею 651 Цивільного кодексу України і за загальним правилом, викладеним у частині першої цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, що цілком узгоджується з ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України.
Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої ст. 651 Цивільного кодексу України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).
Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.
Так, за частиною другою ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Враховуючи, що позивач свої зобов`язання за Договором щодо повної оплати товару не виконав, а місцевим господарським судом встановлено, що відповідач не відмовляється від поставки товару та готовий здійснити поставку після його повної оплати відповідачем, судова колегія вважає, що у даному спорі розірвання Договору на підставі ст. 651 Цивільного кодексу України не можливо.
Також, іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку, крім істотного його порушення, відповідно до частини першої ст. 652 Цивільного кодексу України є істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. 
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Частиною другою ст. 652 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Отже, законодавець пов`язує можливість розірвання договору не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, при такої зміні.
Судова колегія зауважує, що позивач повинен довести істотність зміни обставин та одночасну наявність усіх умов, перелічених у ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України. Аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 12.06.2013р. у справі №5009/4485/12, від 25.04.2013р. у справі №5023/4164/12.
Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути розірваний за рішенням суду, а тому, вимоги позивача щодо розірвання Договору від 05.07.2019р. №ОМХ-0200001 задоволенню не підлягають.
Окремо, апеляційний суд звертає увагу, що фінансову кризу не можна вважати істотною зміною обставин, що є підставою для розірвання договору (див. п. 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.09.2012 р. №10-1390/0/4-12, постанову ВГСУ від 27.07.2011 р. у справі №5004/340/11).
З огляду на встановлені обставини, судова колегія зазначає, що наведені апелянтом у апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і ухвалення нового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.09.2020р. у справі №915/277/20 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова відповідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови складений 13.01.2021р.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.
Суддя                                                                                          Принцевська Н.М.
Суддя                                                                                          Разюк Г.П.