КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  757/6713/19                                                                          Головуючий у І-й інстанції - Орєхова О.І.
апеляційне провадження № 22-ц/824/1125/2021                 Доповідач Заришняк Г.М.
 
П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
 19 січня  2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розглядуцивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.
розглянув у  порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Крилової  Олени Леонідівни, діючої в інтересах  Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,   на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня  2020 року  в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 
                                                   В С Т А Н О В И В :
В липні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подав до суду  позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Товариство зазначало, відповідачка звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 11.03.2010 року, в якій  підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно   заяви були отримані відповідачкою для ознайомлення в письмовій формі.
Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).
11.03.2010 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена».
Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачці надано у користування кредитну картку.
У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11600,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку.
Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі,  надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідачка зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту, відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.
Але в процесі користування кредитним рахунком відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.
Таким чином, у порушення п. 2.1.1.5.5 договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча у відповідності зі ст. 629 ЦК України  договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідачка станом на 02.04.2020 року має заборгованість - 18 183,73 грн., яка складається з наступного: - 11557,95 гри. - заборгованості за тілом кредиту, в т.ч.:   11557,95 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту;  5283,70 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та Правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 842,08 грн. - штраф (процентна складова). Товариство просило суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 18 183,73 гривень за кредитним договором № б/н від 11.03.2010 року та судові витрати в сумі 2102,00 гривень.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 07 жовтня  2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідачки ОСОБА_1   на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»   заборгованість за договором б/н від 11.03.2010 року у сумі 11 557,95 гривень та судовий збір у сумі 2102,00 гривень, а загалом - 13 659,95 гривень. В решті позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі Крилова О.Л., діюча в інтересах АТ КБ «ПриватБанк»,  посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм  матеріального  та процесуального права, просить  рішення  суду  в частині відмови у стягнення заборгованості за простроченими відсотками та штрафами скасувати  та ухвалити в цій частині нове рішення  про  задоволення позову у повному обсязі в цій частині, а в решті рішення залишити без зміни.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада  2020 року  дану справу призначено до розгляду  в порядку письмового  провадження у відповідності  до ч.1 ст. 369 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення  суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає  задоволенню  з таких підстав. 
Відмовляючи в задоволенні позову  в частині стягнення процентів, пені та штрафів, суд першої інстанції виходив з того,  що по справі відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору, які встановлені у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису   відповідача.  
Колегія суддів  не може погодитись з такими висновками суду, оскільки вони суперечать зібраним у справі доказам.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК Українидоговори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1  статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК Українивстановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до  частин 1 та 2  статті 207 ЦК України  правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно  ч. 1 ст.  1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом   ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України  визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що відповідачка ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11.03.2010 року та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом на заяві (а.с. 27).
 Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.
11.03.2010 року відповідачкою також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена».
Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку.
У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11600,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
З  наданої Банком  довідки  слідує, що ОСОБА_1 були  видані наступні  кредитні картки:
НОМЕР_1 термін дії до 02/14, НОМЕР_2 термін дії 07/14, НОМЕР_3 термін дії 02/18, НОМЕР_4 термін дії 10/21, НОМЕР_5 термін дії 05/22.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку.
Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідачка зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту, відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.
В процесі користування кредитним рахунком, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.
Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
 Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
 За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 порушила умови договору у зв`язку з чим утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 02.04.2020 року становить 18183,73 грн., яка складається з наступного: 11557,95 грн. - заборгованості за тілом кредиту;   5283,70 грн. - заборгованості за простроченими відсотками;   а також із штрафів:  500,00 грн. штраф (фіксована частина); 842,08 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується доданим позивачем до матеріалів справи  розрахунком заборгованості (а.с. 18).
При цьому, з матеріалів справи слідує, що  відповідачка не заперечувала факт укладення   кредитного договору та  наявності заборгованості за кредитом.  
Суд стягнув з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором б/н від 11.03.2010 року у сумі 11557,95 гривень. Рішення суду в цій частині не оскаржується.
Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову  в частині стягнення процентів та штрафів, суд першої інстанції виходив з того,  що  сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів та штрафів, Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису   відповідачки, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Проте такий висновок суду є помилковим, оскільки суперечить вимогам закону та зібраним у справі доказам.  
Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором.
Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом першої інстанції не було враховано, що  відповідачка також підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», яка містить умови щодо розміру базової процентної ставки - 2,5% в місяць,  строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір та порядок нарахування   штрафу при порушенні строків по будь-якому із платежів більш ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії (а.с. 47). Дана обставина відповідачкою не спростована. 
Згідно розрахунку, приведеного позивачем в апеляційній скарзі, заборгованість за простроченими відсотками за період з 01.07.2019 р. по 02.04.2020 р. за погодженою сторонами у вказаній Довідці про умови кредитування відсотковою ставкою в розмірі 30% річних становить 2658 грн. 32 коп.;   а   штрафи, що підлягають стягненню  складають : 500,00 грн.- фіксована частина та  842,08 грн. - штраф процентна складова.
За таких обставин, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками на користь позивача в сумі 5 283 грн. за відсотковими ставками 34,8% та 43,2% не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано належних доказів щодо повідомлення боржника про зміну відсоткової ставки.
Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів та штрафів, в зв`язку з чим рішення суду  в частині відмови в задоволенні вказаних позовних вимог підлягає скасуванню з постановленням нового  рішення про часткове задоволення позову в цій частині, стягнення на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за простроченими відсотками  за  договором б/н від 11.03.2010 року у сумі 2658 грн.32 коп.  та  штрафів в сумі 500,00 грн.( фіксована частина) та в сумі 842,08 грн. (процентна складова).     
Керуючись   ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
 
П О С Т А Н О В  И В :
 
Апеляційну скаргу   Крилової Олени Леонідівни, діючої в інтересах Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 07 жовтня  2020 року  в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками та штрафами скасувати  та ухвалити  нове рішення  про  часткове задоволення позову в цій частині.
Стягнути з   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 , паспорт, серії НОМЕР_7 ) на користь позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ЄДРПОУ - 14360570, рахунок № НОМЕР_8 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299) заборгованість за простроченими відсотками  за  договором б/н від 11.03.2010 року у сумі 2658 грн.32 коп.  та  штрафи в сумі 500,00 грн.( фіксована частина) та в сумі 842,08 грн. (процентна складова). 
В іншій частині  даних  позовних вимог - відмовити
В решті рішення суду залишити без зміни.
Постанова набирає  законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку  оскарження не підлягає.
    
Головуючий 
  Судді: