УХВАЛА

18 січня 2021 року 
Київ
справа №826/11611/17
адміністративне провадження №К/9901/36630/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 у справі № 826/11611/17 за адміністративним позовом Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
установив:
Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» звернулася до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС, в якому просила суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.09.2017 №0006321402 про застосування до ДК «Укрспецекспорт» штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 443 910,37 грн.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 04.04.2019 у задоволенні позову відмовив.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 19.02.2020 рішення суду першої інстанції скасував, ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю.
Не погоджуючись з указаним судовим рішенням Офіс великих платників податків ДПС 30.12.2020 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.
Згідно з частиною другою вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 КАС України.
До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що вперше касаційну скаргу подано до касаційного суду в належний строк, однак, ухвалою Верховного Суду від 24.09.2020 її повернуто у зв`язку з недотриманням вимог статті 328 КАС України.
Крім того, відповідач вказує, що КАС України не передбачає строкових обмежень звернення до суду протягом року, за умови поважності причин пропуску строку касаційного оскарження.
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Судом установлено, що вперше касаційну скаргу у цій справі відповідачем подано в межах строків. 
Ухвалою Верховного Суду від 25.03.2020 касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 КАС України.
Ухвалою Верховного Суду від 21.04.2020 продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги. 
Скаржник частково усунув недоліки касаційної скарги - надав документ про сплату судового збору, проте, не усунув зазначені в ухвалі від 25.03.2020 недоліки касаційної скарги в частині наведення підстав касаційного оскарження з посиланням на частину 4 статті 328 КАС України, тому вона вважається неподаною і підлягає поверненню.
На підставі наведеного, ухвалою Верховного Суду від 22.06.2020 касаційну скаргу повернуто скаржнику.
22.09.2020 Офіс великих платників податків ДПС вдруге подав касаційну скаргу, яку ухвалою Верховного Суду від 24.09.2020 повернуто скаржнику у зв`язку з тим, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 29.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та реєстраційною карткою поштового повідомлення в «Діловодстві спеціалізованого суду». 
Однак втретє касаційну скаргу у цій справі подано до суду лише 30.12.2020 (через три місяці), що свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо чергового звернення до касаційного суду з касаційною скаргою.
Обставин, які б перешкоджали скаржнику звернутися до касаційного суду з касаційною скаргою в період з 29.09.2020 по 30.12.2020, не зазначено.
Суд звертає увагу скаржника на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.
Крім того, посилання скаржника на частину п`яту статті 333 КАС України є безпідставними, оскільки цією нормою встановлено присічний строк на касаційне оскарження судових рішень суб`єктами владних повноважень незалежно від поважності причин пропуску строку, натомість не встановлено можливість незастосування до таких суб`єктів строку на касаційне оскарження судових рішень, визначеного статтею 329 КАС України, який становить тридцять днів. Зазначена норма так само не встановлює наявність у суб`єктів владних повноважень безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 339 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 у справі № 826/11611/17 залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 
У разі невиконання вимог цієї ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                              О.О. Шишов
Судді                                                                                                           І.В. Дашутін
                                                                                                                   М.М. Яковенко