ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 806/2269/15
адміністративне провадження № К/9901/27110/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області 
на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року (головуючий суддя - Токарева М.С.)
та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року (колегія суддів: головуючий суддя - Зарудяна Л.О., судді - Шидловський В.Б., Кузьменко Л.В.)
у справі №806/2269/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекон»
до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області
про зобов`язання вчинити дії та стягнення бюджетного відшкодування, 

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекон» звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області (далі - відповідач 1, ГУ ДКС у Житомирській області), Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - заявник, відповідач 2, контролюючий орган, Житомирська ОДПІ), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило:

-           зобов`язати Житомирську ОДПІ протягом 5 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до ГУ ДКС у Житомирській області висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Лекон», у розмірі 700388,00 грн;

-           стягнути з Житомирської ОДПІ, ГУ ДКС у Житомирській області на користь ТОВ «Лекон» бюджетне відшкодування у розмірі 700388,00 грн та пеню в сумі 121579,04 грн, всього - 821967,04 грн;

-           зобов`язати відповідачів подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року позов задоволено частково:

-           стягнуто з державного бюджету України в особі ГУ ДКС у Житомирській області на користь Товариства бюджетне відшкодування у розмірі 700388,00 грн та пеню в сумі 212579,04 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмолено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року апеляційну скаргу задоволено частково, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково:

-           зобов`язано Житомирську ОДПІ протягом 5 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили подати ГУ ДКС у Житомирській області, яке здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню ТОВ «Лекон», у розмірі 700388,00 грн за листопад 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2016 року касаційну скаргу Житомирської ОДПІ залишено без задоволення. Касаційну скаргу ТОВ «Лекон» задоволено. Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року скасовано та залишено в силі постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року.

21 червня 2016 року Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №396.

18 липня 2016 року Житомирська ОДПІ звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в якій просив визнати виконавчий документ від 21.06.2016 Житомирського окружного адміністративного суду у справі №806/2269/15 про зобов`язання вчинити дії, стягнення бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 700388,00 грн та пені в сумі 121579,04 грн таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року, у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суди попередніх інстанцій виходили з того, що заявник не є особою (стягувачем або боржником за виконавчим листом), яка згідно з приписами частин другої та четвертої статті 259 Кодексу адміністративного суду України має право на звернення до суду з відповідною заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Також суди зазначили, що виконавчий лист, виданий за наслідками розгляду адміністративної справи №806/2259/15, виконаний у повному обсязі, оскільки 15 серпня 2018 року Державна казначейська служба України згідно з платіжним дорученням № 8448 від 15 серпня 2018 року перерахувала на рахунок ТОВ «Лекон» 821967,04 грн. За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Не погодившись з ухвалами Житомирського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року та Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року, відповідач 2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву у повному обсязі. На обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що залишок бюджетного відшкодування та пеня по бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість станом на 11 липня 2016 року за позивачем не обліковується.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII Перехідних положень статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 259 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною четвертою статті 259 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З аналізу змісту зазначених статей вбачається, що стягувач або боржник має право звернутися до суду, який видав виконавчий лист, із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, Житомирська ОДПІ звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого листа від 21 червня 2016 року №396 у справі №806/2269/15, виданого Житомирським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню.

Зі змісту вказаного вище виконавчого документа від 21 червня 2016 року №396 вбачається, що стягувачем за виконавчим листом від 21 червня 2016 року №396 у справі №806/2269/15 є ТОВ «Лекон», а боржником - ГУ ДКС у Житомирській області. 

При цьому заявник - Житомирська ОДПІ не є ані стягувачем, ані боржником за виконавчим листом від 21 червня 2016 року №396, виданим Житомирським окружним адміністративним судому справі №806/2269/15, відповідно не наділена процесуальний правом звернення до суду із заявою про визнання виконавчого листа від 21 червня 2016 року №396 у справі №806/2269/15 таким, що не підлягає виконанню, що вірно було встановлено судами попередніх інстанцій.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 345, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.Я.Олендер   Р.Ф. Ханова