Єдиний унікальний  номер 755/11167/20                                       Головуючий в суді I інстанції Курило А.В.
Апеляційне провадженя № 33/824/4048/2020                                                   Суддя-доповідач Гриненко О.І.

                                                                   КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД	

 
 
   П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
08 грудня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - адвоката Галича О.М. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року, прийняту щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , - 
 
                                         В С Т А Н О В И В :
 
Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень, зі стягненням судового збору на користь держави.                   
Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 24 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , порушила вимогу Розпорядження №810 від 04.10.2019 органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації «Про визначення способів участі батька у вихованні малолітньої дитини» та не надала можливості побачення  батьку дитини, ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначений Розпорядженням спосіб та час, чим порушила ч.5 ст. 184 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Галич О.М. подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість постанови, що винесена з порушенням конституційних прав ОСОБА_1 та норм КУпАП, що призвело до неправильного вирішення справи, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.  
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений неправомірно та з порушенням ст. ст. 254, 256 КУпАП.
Апелянт вважає, що провадження у справі має бути закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки у Розпорядженні Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №810 від 04.10.2019 жодним чином не зазначено, що на ОСОБА_1 покладається обов`язок віддавати дитину батьку, під час того коли запроваджений карантин(із причини великої кількості захворілих на грип та ГРВІ), а відповідно і порушення такого обов`язку, а відтак в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак порушень вимог Розпорядження №810 від 04.10.2019.
Також апелянт вказує на порушення судом ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 жодної повістки про виклик не отримувала, про що і немає підтвердження у матеріалах справи.
Будучи неодноразово повідомленими належним чином про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 та її захисник Галич О.М. в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явились. Від захисника Галича О.М. двічі надходило клопотання про відкладення розгляду справи, втім без надання відповідних доказів поважності причин неявки. У зв`язку з цим вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та її захисника.  
Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги адвоката Галича О.М., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП.
Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №103008-22 від 04 серпня 2020 року (а.с.1-3), витязі з Розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №810 від 04.10.2019 про визначення способів участі батька у вихованні малолітньої дитини (а.с.5), копіях матеріалів перевірки кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_2 №40554 від 24.06.2020 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві щодо перешкоджання гр. ОСОБА_1 у спілкуванні батька з малолітнім сином ОСОБА_3 (а.с.7-11). 
Так, згідно з Розпорядженням №810 від 04.10.2019 органами опіки та піклування визначена участь батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 у формі спілкування з дитиною у визначений час. Відповідно до вимог ч.2 ст. 158 Сімейного кодексу України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Згідно протоколу  про адміністративне правопорушення №103008-22 від 04 серпня 2020 року ОСОБА_1 порушила вимогу Розпорядження №810 від 04.10.2019 органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації «Про визначення способів участі батька у вихованні малолітньої дитини» та не надала можливості побачення батьку дитини, ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначений Розпорядженням спосіб та час.
Доводи апеляційної скарги захисника Галича О.М. про те, що в Розпорядженні Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №810 від 04.10.2019 жодним чином не зазначено, що на ОСОБА_1 покладається обов`язок віддавати дитину батьку, під час того коли запроваджений карантин (із причини великої кількості захворілих на грип та ГРВІ), а відповідно і порушення такого обов`язку, а відтак в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак порушень вимог Розпорядження №810 від 04.10.2019, є безпідставними, оскільки жодним чином не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за невиконання вказаного Розпорядження.
Крім того, на переконання суду, призупинення навчання та запровадження карантину в освітньому закладі, де навчається дитина, жодним чином не може бути підставою для вчинення перешкод гр. ОСОБА_1 у спілкуванні ОСОБА_2 з дитиною.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом ст. 268 КУпАП спростовуються матеріалами справи, в яких міститься копія повістки про виклик до суду ОСОБА_1 (а.с.21). Крім того, ОСОБА_1 була надана можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП в суді апеляційної інстанції, якими вона не побажала скористатись. 
Також є неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений неправомірно та з порушенням ст. ст. 254, 256 КУпАП. Так, Службою у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації ОСОБА_1 була надана можливість надати письмові пояснення або прибути до Служби для з`ясування причин та умов, які призвели до вчинення правопорушення. ОСОБА_1 надіслала письмові пояснення поштою, втім особисто для підписання протоколу до Служби не з`явилась, копію протоколу не отримала. Отже, порушень вимог ст. 256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає.
З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги захисника Галича О.М. не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не знаходить.          
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.5 ст.184 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого і майнового стану.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено. 
З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року  про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.184 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - адвоката Галича О.М. залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 185 КУпАП -  без змін.       

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

  Суддя                                                    О.І. Гриненко