ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" березня 2021 р.           Справа№ 910/21013/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Попікової О.В. 
          Євсікова О.О. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників сторін:
від позивача-1:                    не з`явився 
від позивача-2:                      Кривохижа Ю.А. 
від відповідача-1:                    Шемідько Г.В.
від відповідача-2:                    Сидорчук Р.Д.
від прокуратури:                     Жовтун Н.Б. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 
Першого заступника керівника Київської міської прокуратури
на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.01.2021 (ухвалу підписано 04.01.2021)
у справі № 910/21013/20 (суддя Данилова М.В.)
за позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Київської міської ради 
до:          1.           Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхо-транспортних споруд міста Києва"; 
2.           Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" 
про визнання недійсними додаткових угод, рішення тендерного комітету та договору

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог 

В грудні 2020 року Перший заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Київської міської ради (позивачі) до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Буд-Трейд» про визнання недійсними:
-                     додаткової угоди від 20.11.2019 № 25, укладеної між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД" до договору генпідряду  № 10/03-16 від 10.03.2016;
-                     додаткової угоди від 16.12.2019 № 26, укладеної між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД- ТРЕЙД" до договору генпідряду   № 10/03-16 від 10.03.2016;
-                     додаткової угоди від 16.12.2019 № 27, укладеної між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД- ТРЕЙД" до договору генпідряду   № 10/03-16 від 10.03.2016;
-                     додаткової угоди від 19.02.2020 № 28, укладеної між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД- ТРЕЙД" до договору генпідряду  № 10/03-16 від 10.03.2016;
-                     додаткової угоди від 04.03.2020 № 29, укладеної між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД- ТРЕЙД" до договору генпідряду № 10/03-16 від 10.03.2016;
-                     рішення тендерного комітету комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" про закупівлю робіт "Будівництво Великої Окружної дороги на ділянці від просп. Маршала Рокоссовського до вул. Богатирської з будівництвом транспортної розв`язки в різних рівнях". Додаткові роботи. (ДСТУ Б.Д.1.1- 1:2013) (45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт) (генпідрядні роботи), оформлене Протоколом розкриття тендерних пропозицій б/номера та Повідомленням про намір укласти договір під час застосування переговорної процедури UA-2020-04-07-001740-b, оприлюдненими на сайті 07.04.2020;
-                     договору генпідряду від 23.04.2020 № 23/04-20 про виконання робіт по об`єкту "Будівництво Великої Окружної дороги на ділянці від просп. Маршала Рокоссовського до вул. Богатирської з будівництвом транспортної розв`язки в різних рівнях". Додаткові роботи. (ДСТУ Б.Д.1.1- 1:2013) (45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт) (генпідрядні роботи), укладеного між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД".

Разом з позовною заявою прокурором подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просив заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Еко-Буд-Трейд» та Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання умов договору генпідряду № 10/03-16 від 10.03.2016, за яким оспорюються додаткові угоди №№ 25, 26, 27, 28, 29, та оскаржуваного договору № 23/04-20 від 23.04.2020.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення 

            Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.01.2021 в  задоволенні заяви  Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Київської міської ради  про забезпечення позову відмовлено. 

Ухвалу суду мотивовано тим, що прокурор просить вжити заходи до забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, а отже такими, застосування яких не допускається на підставі ч. 11 ст. 137  ГПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Перший заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви Київської міської прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на час розгляду справи існує об`єктивна можливість виконання сторонами договорів генпідряду частково або в повному обсязі, що може призвести до неможливості відновлення порушеного права учасника торгів у разі задоволення позову. Підставою для скасування ухвали скаржник вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (ст.ст. 13, 86, 136, 137 ГПК України).

Позиції інших учасників справи 

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач-2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги 

            Відповідно до    протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 матеріали оскарження у справі №910/21013/20  передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Попікова О.В., Євсіков О.О.

                Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 в зазначеному складі суду за клопотанням скаржника поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 04.01.2021 у справі № 910/21013/20, відкрито апеляційне провадження  та призначено розгляд апеляційної скарги на 09.03.2021.

Явка представників сторін

У судове засідання 09.03.2021 з`явилися представники позивача-2,  відповідачів та скаржника. Представник позивача-1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання  позивач-1 був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення учаснику справи. 

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржену судову ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву Київської міської прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Представники позивача-2 та відповідачів у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили їх відхилити, а оскаржену ухвалу суду - залишити без змін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

Частиною першою  статті 2 ГПК України  встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою  статті 11 ГПК України  суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є наявність або відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом  заборони відповідачам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до  статті 136 ГПК України  господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених  статтею 137 цього Кодексу  заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1  статті 137 ГПК України  позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 11  статті 137 ГПК України  не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи положення частини 11  статті 137 ГПК України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах №906/824/17 (ухвала від 07.08.2018) та № 902/483/18 (постанова від 21.01.2019).

Оскільки у цій справі прокурор звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру (визнання недійсними додаткових угод до договору генпідряду  № 10/03-16 від 10.03.2016, рішення тендерного комітету, договору ген підряду № 23/04-20 від 23.04.2020), судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі  № 910/1040/18.

Прокурор просив забезпечити позов шляхом заборони відповідачам (ТОВ «Еко-Буд-Трейд» та КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва») вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання умов договору генпідряду №10/03-16 від 10.03.2016, за яким оспорюються додаткові угоди №№ 25, 26, 27, 28, 29, та оскаржуваного договору № 23/04-20 від 23.04.2020.

Суд першої інстанції, врахувавши наведені законодавчі приписи та встановивши, що заявником не доведено обґрунтованість припущень про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Першого заступника керівника Київської міської прокуратури про вжиття заявлених заходів забезпечення позову у даній справі.

Позов не може бути забезпечений таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Крім того, застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачам вчиняти будь-які дії на виконання укладених ними договорів, призводить до блокування господарської діяльності відповідачів та порушуватиме збалансованість інтересів сторін. 

При цьому апеляційний господарський суд зважає на те, що закріплена у  ст. 204 ЦК України  презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 910/13985/19, від 19.12.2019 у справі № 910/12355/19 та від 15.01.2020 у справі № 910/14150/19.

З огляду на викладене правомірним є висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. 

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та передусім стосуються з`ясування обставин обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною 1  статті 269 ГПК України  встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно  зі статтею 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатом апеляційного перегляду колегія дійшла висновку про те, що  ухвала прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга Першого заступника керівника Київської міської прокуратури  - без задоволення.

Судові витрати

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі  статті 129 ГПК України  покладаються на скаржника.    

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :
          
Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 04.01.2021 у справі №910/21013/20 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника. 

Матеріали оскарження у справі № 910/21013/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
          
          Повний текст постанови складено - 15.03.2021.

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                О.В. Попікова

                                                                                О.О. Євсіков