Номер провадження: 22-ц/813/5640/21 
Номер справи місцевого суду: 501/2064/18
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Ващенко  Л. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:
головуючої – судді Ващенко Л.Г.
суддів – Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
за участі секретаря – Чепрас А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 травня 2019 року (одноособово суддя Петрюченко М.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в особі відділу публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в м. Чорноморськ про стягнення коштів, припинення зобов`язання,  

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)
30.07.2018року ОСОБА_1 звернувся із позовом до публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в особі відділу публічного акціонерного товариства (далі- Банк) про стягнення коштів у розмірі 12 174,13 гривень, припинення зобов`язань, що виникли за договором №2001011198301, укладеним між Банком та ОСОБА_1 у зв`язку зі списанням коштів з рахунку № НОМЕР_1 в сумі 12 174,13 гривень.
Позов обґрунтовано наступним.
Між ОСОБА_1 та Банком, на підставі заяви від 02.04.2018 року на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладено договір №2001011198301. Позивачу видана кредитна картка № НОМЕР_2 з терміном дії до лютого 2021 року, кредитний ліміт встановлений у розмірі 12 700 грн., відповідно до паспорту споживчого кредиту. В результаті шахрайських дій невстановлених осіб на території Великобританії 01.07.2018 року з кредитної картки через термінал були списані грошові кошти у розмірі 350 фунтів. Згідно смс-повідомлень Банка незаконні операції з картковим рахунком позивача відбувалися наступним чином: 01.07.2018 у 14:14 запит за залишком, який був 12 636 гривень (за операцію знято 13,09 гривень); 01.07.2018 в 14:14 знято з карткового рахунку 300 фунтів стерлінгів за курсом 34,75 гривень, еквівалент 10 423,00 гривень; 01.07.2018 о 14:15 списано додатково 50 фунтів стерлінгів за обмінним курсом 34,75 гривень, еквівалент 1 737,38 грн.
Майнова шкода становить 1 737,38 +10 423,74+13,09=12 174,13 грн.
01.07.2018 року, ОСОБА_1 , після надходження смс-повідомлень про зняття коштів з кредитної картки, позивач невідкладно повідомив Банк за номером НОМЕР_3 , який вказаний у договорі з Банком, як контактний про блокування карткового рахунку та проведення перевірки. Надалі, дублюючи усну заяву, позивач звернувся із письмовою заявою №120/160 від 10.07.2018 року, в якій вказав, що не погоджується з повідомленим йому рішенням відповідача щодо обов`язку повернення коштів з нарахованими процентами за їх користування, так як перебував на території України і будь-яких відомостей щодо кредитної картки не розголошував. Крім того, у зв`язку із фактом шахрайства, позивач звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Чорноморського відділення поліції. Листом №ILK-50.4/158 від 13.07.2018 року Банк відмовив позивачу у поверненні коштів, підтвердивши факт шахрайських дій.
Представник Банка надав відзив на позовну заяву, в якому просив у позові відмовити, стверджуючи про недоведеність вимог.
У судовому засіданні 31.05.2019 року представник позивача позов підтримав, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 31.05.2019 року позов ОСОБА_1  задоволено частково. Суд припинив зобов`язання, що виникли за договором №2001011198301, укладеним між Банком та ОСОБА_1 , у зв`язку зі списанням коштів з рахунку № НОМЕР_1 в сумі 12 174,13 гривень. 
(короткий зміст вимог апеляційної скарги)
Банк не погодився із рішенням суду від 31.05.2019 року і в особі представника апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)        
Апеляційна скарга представника Банка зазначає: 
Позивач підписав заяву - анкету (опитувальник) на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Банк видав позивачу банківську платіжну картку за № НОМЕР_2  та пін- код у запечатаному конверті таким чином, що пін-код знав лише позивач. За допомогою фізичного пред`явлення картки № НОМЕР_2 та вірного введення пін-коду у банкоматі/ ATM знятті грошові кошти у розмірі 300 та 50 фунтів стерлінгів. Позивач написав до Банка заяву, як володілець картки № НОМЕР_2 щодо оскарження транзакцій, проведених 01.07.2018 року.
На підставі заяви Банк запустив процедуру оскарження операції за правилами Міжнародної платіжної системи Mastercard International Incorporated (далі - МПС Mastercard International). Від МПС Mastercard International Банком отримана інформація, що операції, оскаржувані позивачем проведені (зняті у банкоматі) із фізичним пред`явленням картки та вірним введенням пін-коду, що підтверджується електронними виписки, отриманими Банком від МПС Mastercard International Incorporated.
Відповідно до заяви-анкети на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 02.04.2018 (далі-договір), позивач акцептував публічну пропозицію відповідача та приєднався до умов договору, розміщеному на веб-сайті Банка.
Відповідно до п. 2.1.1 договору, договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг Банка з відкриття і обслуговування карткових рахунків, випуску карток, надання споживчого кредиту, овердрафту, кредитної лінії, використання системи «Інтернет-банкінг», сервісу «SMS-банкінг», послуги залучення коштів у вклад, надання у користування індивідуального банківського сейфу і персонального обслуговування.
Банк здійснює обслуговування клієнта за картковим рахунком та надає послуги відповідно до умов договору, чинного законодавства, Правил МПС. Клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на картковому рахунку (за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України та договором) за допомогою документів на переказ коштів з карткового рахунку (розрахункових документів) або за допомогою картки в порядку, встановленому чинним законодавством України. Банк має право не приймати від клієнта документи на переказ коштів з карткового рахунку (розрахункові документи), якщо вони не відповідають вимогам чинного законодавства України або договору. Відповідно до п. 3.8. частини 3 “Порядок здійснення розрахунків” договору, при здійсненні операції в іноземній валюті з використанням картки або її реквізитів поза мережею платіжних терміналів та банкоматів Банку списання коштів з карткового рахунку, який відкрито в іноземній валюті, здійснюється за курсом МПС на дату обробки МПС фінансової операції. При здійсненні операції в іноземній валюті з використанням картки або її реквізитів поза мережею платіжних терміналів та банкоматів Банку списання коштів з карткового рахунку, який відкрито в національній валюті, здійснюється за курсом, встановленим Банком по операціях, здійснених з використанням Картки поза мережею платіжних терміналів та банкоматів Банку, на дату обробки фінансової операції. При здійсненні операції в національній валюті з використанням Картки або її реквізитів поза мережею платіжних терміналів та банкоматів Банку, у випадку здійснення МПС конвертації в іноземну валюту під час проведення розрахунків, списання коштів з карткового рахунку, який відкрито в національній валюті здійснюється за курсом, встановленим Банком по операціях, здійснених з використанням картки поза мережею платіжних терміналів та банкоматів Банку, на дату обробки фінансової операції. При здійсненні операції в національній валюті з використанням картки або її реквізитів поза мережею платіжних терміналів Банку списання коштів з карткового рахунку, який відкрито в іноземній валюті, здійснюється за курсом МПС на дату обробки МПС фінансової операції. При здійсненні операції зняття готівкових коштів в національній валюті з використанням картки або її реквізитів у мережі платіжних терміналів та банкоматів Банку з карткового рахунку, який відкрито в іноземній валюті, списання коштів з карткового рахунку здійснюється за курсом купівлі Банком відповідної іноземної валюти за гривні, встановленим Банком по операціях, здійснених з використанням платіжних терміналів та банкоматів Банку, на день здійснення такої операції. При здійсненні операції купівлі товарів, робіт або послуг з використанням картки або її реквізитів у мережі платіжних терміналів Банку у валюті, яка відрізняється від валюти карткового рахунку, списання коштів з карткового рахунку здійснюється за офіційним курсом НБУ на день здійснення такої операції. При здійсненні операцій із внесення коштів на картковий рахунок у валюті, яка відрізняється від валюти карткового рахунку, зарахування коштів на картковий рахунок здійснюється за курсом, встановленим Банком по операціях, здійснених з використанням картки поза мережею платіжних терміналів та банкоматів Банку, на дату обробки фінансової операції. При ініціюванні операції, яка здійснюється із застосуванням відповідного курсу, визначеного у цьому пункті договору, клієнт погоджується з тим, що дата здійснення операції може відрізнятися віддати списання коштів з карткового рахунку (дати обробки МПС фінансової операції), тому може виникати курсова різниця, яка підлягає погашенню (відшкодуванню) в повному обсязі клієнтом як погоджена відповідно до цього пункту договору.
Згідно п. 3.2. частини 3 “Порядок здійснення розрахунків, Розділу II “Послуги банку” договору, розрахунки проводяться в готівковій та безготівковій формах відповідно до чинного законодавства України та правил відповідної МПС. Відповідно до п. 2.2. - 2.4. договору, частини 2 “Умови випуску та обслуговування Карток”, Банк видає клієнту картку та пін-коду у відповідному конверті або надсилає SMS- повідомленням на номер мобільного телефону клієнта (за наявності відповідного засобу мобільного зв`язку), при цьому клієнт ставить власний підпис на зворотній стороні картки в присутності уповноваженого працівника Банку, а також розписується за отримання картки та пін-код, в разі його надання у відповідному конверті. Видача картки та пін-код може відбуватися в іншому порядку в разі емісії картки в рамках зарплатного проекту. Відсутність підпису на картці або невідповідність підпису на картці із підписом на супровідних операцію документах, може бути підставою для відмови від проведення операції та/або вилучення картки при проведенні операції у торговця.
Відповідно до п.6 та п.9 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою НБУ від 05.11.2014 року № 705 (далі-Положення №705): користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Суд першої інстанції зазначив вказану норму у рішенні, але з невідомих причин частково задовольнив по суті позовні вимоги позивача.
Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі-Закон 1) визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.
Правила міжнародної платіжної системи, згідно п.п. 9.2. - 9.3. ст. 9. Закону 1, узгоджуються платіжною організацією цієї платіжної системи з Національним банком України, діяльність платіжної системи має відповідати вимогам законодавства України.
Відповідно до інформації розміщеної на офіційному сайті НБУ http://www.bank.gov.ua/conlrol/uk/publish/article7art id=10345685&cat id=l 0345672), документи міжнародних платіжних систем, створені нерезидентами (а саме Mastercard International Incorporated) відповідають вимогам Положення про діяльність в Україні внутрішньодержавних і міжнародних платіжних систем. Національний банк України перевірив правила міжнародних платіжних систем Mastercard International Incorporated та підтвердив їх відповідність законодавству України. Суд не може відмовити у прийнятті, як доказу, електронного документа та вимагати надання паперового документа. Відповідно до ПМС Mastercard International, операції, проведені у банкоматі та операції проведені картками, які не містять міну, не підлягають оскарженню.
Банк несе відповідальність за здійснення операцій, що будуть проведені після повідомлення позивачем Банку про операції, що ним не виконувалися та/або про втрату картки, в тому числі її реквізитів. Позивач свого обов`язку щодо негайного повідомлення Банка про втрату реквізитів картки не виконав, повідомив Банк про втрату реквізитів картки лише на наступний день - 02.07.2018 року, тобто після списання грошових коштів з його рахунку. До моменту повідомлення про нездійснення операцій по списанню коштів відповідальність несе позивач.
З приводу позовних вимог позивача є усталена судова практика, що підтверджується: постановою апеляційного суду Харківської області від 03.04.2018 у справі № 640/11795/17-ц; рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2017 року у справі 127/12858/1 б-ц, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області 03.04.2017 року; постанова Харківського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 р. у справі №922/4933/13, залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2014, 26.09.2017.
Суд першої інстанції зазначив: «листом №1LК-5 0.4/158 від 13.07.2018 відповідач відмовив позивачу в поверненні коштів та зазначено, що аналіз інформації та реквізитів операції дає підстави вважати, що операції були здійсненні по підробленій БПК». По - перше, Банк у своєму листі зазначив: «позволяет предположить» - тобто, дає підстави припустити, а не вважати, по - друге, відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, по - трете, вказана «форма» відповіді у листуванні Банка є усталеною і не може свідчити про визнання Банком оскаржуваної позивачем операції шахрайською або підставою для задоволення позову. 
Позивач лише надав доказ звернення до правоохоронних органів та факт реєстрації заяви про кримінальне правопорушення, відмова у прийнятті якої не допускається, проте не надано жодного доказу провини Банка або норми права, відповідно до якої відповідач (Банк) повинен відновити стан кредитного рахунка позивача за власний кошт. Відповідно до талону - повідомлення № 149 наданому самим позивачем до правоохоронних органів позивач звернувся лише 04.07.2018 року, на даний час не має жодної інформації про те, що оскаржувана позивачем операція визнана правоохоронними органами або судом шахрайською операцією.
Суд першої інстанції посилається на судову практику Верховного Суду України від 13.05.2015 року № 6-7Іцс15, як на приклад аналогічної справі, в якій зазначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223 (далі-Положення №223).
Посилання суду на рішення Верховного Суду у справі №127/23496/15-ц не є вірним, тому що у цій справі грошові кошти клієнта були переведені через унікальний веб-інтефейс Liqpay, авторизація здійснювалась через фінансовий номер телефону з використанням паролів, вказаних в SMS-повідомленнях.
Посилання суду на рішення Верховного Суду у справі №691/699/16-ц – безпідставні, у цій справі в рамках кримінального провадження було з`ясовано фізичну особу, яка за позивача зняла кошти.
Судова практика, на яку посилався суд першої інстанції, у даному випадку жодним чином не можна вважатись аналогічною.
У цивільній справі №501/2064/18 позивач має, як матеріально-правову, так процесуально-правову зацікавленість в результаті розгляду справи, а тому суд повинен критично віднестись до показів позивача, як свідка. Суд не повинен був брати до уваги копію паспорта позивача, суд необґрунтовано зробив висновок, що під час проведення оскаржуваної операції позивач не був на території Великобританії у м. Гановері.
До позовної заяви позивач не надав жодного документу на підтвердження звернення за правничою допомогою до адвоката, не надав належних та допустимих доказів понесення витрат у розмірі 7 500 гривень при ціні позову 12 174,13 гривень.
(узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи)
Позивач не скористався правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)
Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.
02.04.2018 року між ОСОБА_1 і Банком, на підставі заяви № НОМЕР_4 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, видана кредитна картка № НОМЕР_2 , з терміном дії до лютого 2021 року, кредитний ліміт встановлений у розмірі 12 700 гривень (а.с.19,21,69,60 т.1).
01.07.2018 року об 11:48, на мобільний телефон позивача надійшла інформація, що з картки № НОМЕР_2 , через термінал в м. Едінбург Великобританія о 14:14 списано 300 фунтів (10 423,74 гривень за курсом 34,75), а 14:15 списано 50 фунтів (1 737,38 гривень за курсом 34,75, а.с.9 т.1).
Крім того, 01.07.2018 року об 16:15,16:16,16:24 на мобільний телефон позивача надійшла інформація, що з картки № НОМЕР_2 , через термінал в м. Едінбург Великобританія о 14:15 заблоковано 50 фунтів (1 757,20 гривень за курсом 35,14), о 14:16 відмова через перевищення ліміту (6 913,31 гривень за курсом 34,75) 14:16 відмова,недостатньо коштів, о 16:24 відмова, карта заблокована (а.с.9-12 т.1).
Всього з картки № НОМЕР_2 01.07.2018 року з 16:15 до 16:16 через термінал в м. Едінбург Великобританія списано 12 174,13 гривень (1 737,38+10 423,74+13,09).
01.07.2018 року о 16:18 позивач ОСОБА_1 , після надходження sms-повідомлень про зняття коштів з картки № НОМЕР_2 , невідкладно повідомив Банк за № НОМЕР_3 , який вказаний у паспорті споживчого кредиту, підписаного сторонами договору (а.с.13,15 т.1). У подальшому, позивач телефонував до Банка 03.07.2018 року і 10.07.2018 року (а.с.13,70 т.1).
02.07.2018 року за вх. №120/ilk0156 позивач подав до Банка заяву на спірну транзакцію, в якій зазначив, що він не приймав участі і не надавав згоди на проведення вказаної операції, стверджував, що карта знаходилась в нього під час здійснення операції (а.с.86 т.1).
04.07.2018 року, згідно талону-повідомлення №149 Чорноморського ВП від ОСОБА_1 прийнято заяву про зняття коштів невідомою особою з банківської картки ПУМБ, вказана заява зареєстрована за №6695 (а.с.16 т.1).
10.07.2018 року ОСОБА_1 надіслав заяву до відділення Банка у м. Чорноморську Одеської області з приводу повернення коштів і нарахованих процентів за їх користування, так як перебував на території України і будь-яких відомостей щодо кредитної картки не розголошував (а.с.20 т.1).
Листом №ILK-50.4/158 від 13.07.2018 року Банк відмовив позивачу у поверненні грошових коштів (а.с.14 т.1).
На ім`я ОСОБА_2 30.05.2008 року виданий закордонний паспорт № НОМЕР_5 зі строком дії до 30.05.2018 року (а.с.232-237 т.1).
17.05.2019 року позивач ОСОБА_1 , з його згоди, допитаний судом першої інстанції в якості свідка по обставинам справи (а.с.238-241 т.1).
Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.
Між сторонами виникли правовідносини із зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів» (далі-Закон 2); Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі-Закон 1), Положенням №223 і 705.
(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)
Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково виходив з того, що позивач, як користувач платіжної картки, своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а виявивши безпідставне списання коштів, не за його розпорядженням, позивач повідомив про це Банк та правоохоронні органи (а.с.19-25 т.2).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині з таких підстав.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.  Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст. ст. 12 ч.1, 13 ч.1, 15 ч.1 ЦК України).
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ст. 16 ч.1, ч.2 .3 ЦК України).
У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (ст. 1073 ч.1 ЦК України).
Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (ст. 1п.22 Закону 2).
В разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними (п. 37.2. ст.37 Закону 1).
Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції (п.8 Розділу VI Положення № 705).
Банк, у разі здійснення  недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. (п.п.6.7, 6.8 Положення № 223)
Судом першої інстанції встановлено і підтверджується належними та допустимими доказами наступне. 
01.07.2018 року об 11:48, на мобільний телефон позивача надійшла інформація, що з картки № НОМЕР_2 , через термінал в м. Едінбург Великобританія о 14:14 списано 300 фунтів (10 423,74 гривень за курсом 34,75), а 14:15 списано 50 фунтів (1 737,38 гривень за курсом 34,75); 01.07.2018 року об 16:15,16:16,16:24 на мобільний телефон позивача надійшла інформація, що з картки № НОМЕР_2 , через термінал в м. Едінбург Великобританія о 14:15 заблоковано 50 фунтів (1 757,20 гривень за курсом 35,14), о 14:16 відмова через перевищення ліміту (6 913,31 гривень за курсом 34,75) 14:16 відмова, недостатньо коштів), о 16:24 відмова, карта заблокована.
01.07.2018 року о 16:18 позивач ОСОБА_1 , після надходження sms-повідомлень про зняття коштів з картки № НОМЕР_2 , невідкладно повідомив Банк за № НОМЕР_3 , який вказаний у паспорті споживчого кредиту, підписаного сторонами договору.
02.07.2018 року за вх. №120/ilk0156 позивач подав до Банка заяву на спірну транзакцію, в якій зазначив, що він не приймав участі і не надавав згоди на проведення вказаної операції, стверджує, що карта знаходилась в нього під час здійснення операції.
04.07.2018 року, згідно талону-повідомлення №149 Чорноморського ВП від ОСОБА_1 прийнято заяву про зняття коштів невідомою особою з банківської картки ПУМБ, вказана заява зареєстрована за №6695.
10.07.2018 року ОСОБА_1 надіслав заяву до відділення Банка у м. Чорноморську Одеської області з приводу повернення коштів і нарахованих процентів за їх користування, так як перебував на території України і будь-яких відомостей щодо кредитної картки не розголошував.
Листом №ILK-50.4/158 від 13.07.2018 року Банк відмовив позивачу у поверненні грошових коштів.
На ім`я ОСОБА_2 30.05.2008 року виданий закордонний паспорт № НОМЕР_5 зі строком дії до 30.05.2018 року.
Належні і допустимі докази того, що 01.07.2018 року о 14:14-14:24 (під час зняття грошових коштів) ОСОБА_1 перетинав кордон України і фізично був присутній в м. Едінбург Великобританія, відсутні. Оригінал картки №5167910002361796, на час проведення оспорюваних транзакцій, знаходився у позивача.
Ураховуючи відсутність обставин, які безспірно доводять, що  позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не встановлено, правильним є висновок суду першої інстанції про несанкціоноване списання грошових коштів з рахунків ОСОБА_1, у зв`язку із чим вони підлягають поверненню (постанова Верховного Суду від 23.01.2018 року  по справі № 202/10128/14-ц).
Зважаючи на те, що належними і допустимими доказами встановлено, що позивач своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, позивач негайно повідомив Банк про несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку і заблокував рахунок на виконання будь – яких транзакцій, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення та із письмовою вимогою до Банка про повернення коштів, який відмовив у задоволенні його заяви, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову у спосіб, який просив позивач, а саме, шляхом припинення зобов`язань за договором №2001011198301 зі списанням коштів з рахунку № НОМЕР_1 в сумі 12 174,13 гривень.
(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)
Доводи представника Банка про те, що: на підставі заяви Банк запустив процедуру оскарження операції за правилами МПС Mastercard International,Банк отримав інформацію, що операції, оскаржувані позивачем, проведені (зняті у банкоматі) із фізичним пред`явленням картки та вірним введенням пін-коду, що підтверджується електронними виписками, отриманими Банком від МПС Mastercard International Incorporated; відповідно до правил ПМС Mastercard International, операції, проведені у банкоматі та операції проведені  картками, які не містять міну, не підлягають оскарженню; Банк несе відповідальність за здійснення операцій, що будуть проведені після повідомлення позивачем Банку про операції, що ним не виконувалися та/або про втрату картки, в тому числі її реквізитів, а позивач свого обов`язку щодо негайного повідомлення Банка про втрату реквізитів картки не виконав, повідомив Банк про втрату реквізитів картки лише на наступний день - 02.07.2018 року, тобто після списання грошових коштів з його рахунку;  з приводу позовних вимог позивача є усталена судова практика судів України; суд послався на лист №1LК-5 0.4/158 від 13.07.2018, однак Банк не визнавав проведення  шахрайської  операції і не визнавав позову; позивач надав доказ звернення до правоохоронних органів та факт реєстрації заяви про кримінальне правопорушення, відмова у прийнятті якої не допускається, проте не надано жодного доказу провини Банка або норми права, відповідно до якої Банк повинен відновити стан кредитного рахунка позивача за власний кошт; суд послався на практику Верховного Суду України по справі № 6-7Іцс15, по справі №127/23496/15-ц і по справі №691/699/16-ц, що є безпідставним, оскільки обставини справи різні; у справі позивач має, як матеріально-правову, так процесуально-правову зацікавленість в результатах розгляду справи, а тому суд повинен критично віднестись до показів позивача, як свідка; суд не повинен був брати до уваги копію паспорта позивача,  необґрунтовано зробив висновок, що під час проведення оскаржуваної операції позивач не був на території Великобританії у м. Гановері; до позовної заяви позивач не надав жодного документу на підтвердження звернення за правничою допомогою до адвоката, не надав належних та допустимих доказів понесення витрат у розмірі 7 500 гривень при ціні позову 12 174,13 гривень, - не заслуговують на увагу.
Вирішуючи позов ОСОБА_1 , як споживача банківських послуг, суд повинен виходити з вимог ст. ст. 1068, 1071, 1072, 1073 ЦК України (глава 72 Банківський рахунок ЦК України), ст. 1 Закону 1, п.9 розділу ІV Положення №705 та доказів, наданих сторонами, які підлягають оцінці у їх сукупності.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ч.ч.1,2 ЦПК України). 
Суд першої інстанції, не встановивши обставин, які б безспірно доводили, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін- коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, дійшов правильного висновку про покладення на Банк цивільно-правової відповідальності шляхом частково задоволення позову у спосіб, який просив позивач.
Позивач негайно повідомив Банк про несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку і звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також із письмовою вимогою до Банка про повернення коштів.
Сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи (ст. 92 ч.1 ЦПК України).
Отже допит позивача в якості свідка з метою з`ясування відомих позивачу обставин, що мають значення для справи, відповідає нормам процесуального законодавства, в силу ст. ст. 76-78 ЦПК України, пояснення позивача, як свідка, є належним та допустимим доказом у справі.
Докази того, що ОСОБА_1 перетинав кордон України і фізично був присутній в м. Едінбург Великобританія 01.07.2018 року під час зняття грошових коштів, зважаючи на те, що оригінал картки №5167910002361796 на час проведення оспорюваних транзакцій знаходився у позивача, відсутні.
З матеріалів справи вбачається, що 23.07.2018 року між адвокатом Котик М.Ф. і ОСОБА_1 укладений договір про надання адвокатських послуг, на підставі договору виданий ордер серії ОД №338510 від 23.07.2018 року (а.с.38,39 т.1). Адвокат позивача приймав участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, разом з тим, рішення суду не містить висновків щодо стягнення судових витрат, зокрема витрат за надану професійну правничу допомогу позивачу.
За відсутності доказів, які б підтверджували, що позивач, як користувач картки своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, висновок суду про часткове задоволення позову є правильним.
Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).
Апеляційна скарга представника Банка не містить доводів в частині відмови ОСОБА_1 у позові до Банка про стягнення 12 174,13 гривень.
Позивач погодився із рішенням суду в частині відмови йому у позові до Банка про стягнення 12 174,13 гривень, оскільки, у вставленому законом порядку, рішення суду в цій частині не оскаржив.
(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)
Встановлено порушення прав і інтересів позивача щодо проведення несанкціонованого списання грошових коштів з карткового рахунку в установі Банка, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про захист порушеного права позивача шляхом часткового задоволення позову.
(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).
Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду – без змін.
СУДОВІ ВИТРАТИ
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача;  у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. ст. 141 ч.ч.1,2,6 ЦПК України).
Позивач, як споживач, звільнений від сплати судових витрат. Судові витрати позивача можуть бути відшкодовані відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України.
Колегія суддів залишає без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду без змін, тому Банк не має права на відшкодування судових витрат.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381,382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:         

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» – залишити без задоволення.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 травня 2019 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і 
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови суду складено 10.02.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Є.С. Сєвєрова 
Г.Я. Колесніков