ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 січня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 923/1196/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Філінюка І.Г., 
суддів: Богатиря К.В., Бєляновського В.В.

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.
за участю:
від Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України - адвокат Гончаренко А.Ю., ордер серії ВТ № 1007209 від 02.12.2020;  
Представник Акціонерного товариства «Херсонобленерго» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України
на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 24.11.2020 
по справі № 923/1196/20 
за позовом Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України
до відповідача Акціонерного товариства «Херсонобленерго»
про стягнення 172714,60грн.

суддя суду першої інстанції: Нікітенко С.В.
місце винесення ухвали: м. Херсон, господарський суд Херсонської області
повний текст рішення складено 24.11.2020

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2020 року Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства «Херсонобленерго» збитків у розмірі 172714,60 грн. 
Обґрунтовуючи підстави звернення з даним позовом, позивач зазначає, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 190 від 01.01.2019, а саме підпункт 4 пункту 6.1 Договору. Акціонерним товариством «Херсонобленерго» здійснено відключення Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України від електропостачання у зв`язку з чим позивач несе збитки. За розрахунками позивача, відповідачем завдано збитків на загальну суму у розмірі 172714,60 грн.
Одночасно з позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони Акціонерному товариству «Херсонобленерго» зловживати своїми правами по припиненню, обмеженню розподілу електричної енергії Управлінню Північно-Кримського каналу на об`єкті «Производственная база» за адресою: 74988, Херсонська область, м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вул. Незалежності (Героїв Сталінграда) 11, ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача :62Z2003953394298, який є невід`ємною частиною заяви - приєднання №190 від 01.01.2019 до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №190 від 01.01.2019.     
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 190 від 01.01.2019. Вказує про незаконність дій АТ «Херсонобленерго» по відключенню Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України від енергопостачання на вказаному об`єкті. Зазначає, що оскільки на даний час не відновлено електропостачання на об`єкті позивача, збільшуються понесені позивачем збитки. 
На думку позивача забезпечення позову необхідне для припинення збільшення збитків Управління з врахуванням його статусу, як об`єкта державної власності, що має стратегічне значення, а тому просить суду задовольнити заяву про забезпечення позову.  
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.11.2020 відмовлено Управлінню Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України у задоволені заяви про забезпечення позову (вх. № 2515/20 від 23.11.2020).
Місцевим господарським судом зазначено, що позивачем не наведено достатніх обґрунтувань та не надано належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Крім того, судом зазначено, що заявником не надано обґрунтованого документального підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.
Не погодившись з прийнятою ухвалою суду про відмову у забезпечення позову, Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:
Скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області про відмову у забезпеченні позову від 24.11.2020 по справі № 923/1196/20 у повному обсязі;
Ухвалити нове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «Херсонобленерго» зловживати своїми правами по припиненню, обмеженню розподілу електричної енергії Управлінню Північно - Кримського каналу на об`єкті «Производственная база» за адресою: 74988, Херсонська область, м. Нова Каховка м. Таврійськ, вул. Незалежності (Героїв Сталінграду) 11, ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z2003953394298, який є невід`ємною частиною заяви - приєднання № 190 від 01.01.2019 р. до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 190 від 01.01.2019.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Скаржник зазначає, що забезпечення позову необхідне для припинення збільшення збитків Управління з врахуванням його статусу, як об`єкта державної власності, що має стратегічне значення, а тому просить суду задовольнити заяву про забезпечення позову».
Скаржник зазначає, що заява Управління ґрунтувалась на другій підставі забезпечення позову (щодо захисту та поновлення прав або інтересів) за ч. 2 ст. 136 ГПК України, а саме - забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
06.01.2020 до суду апеляційної інстанції від Акціонерного товариства «Херсонобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України без задоволення. 
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 24.11.2020 у справі №  923/1196/20.
Призначити справу № 923/1196/20 до розгляду на 12.01.2021 об 11:30 год.
05.01.2021 на електронну адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Акціонерного товариства «Херсонобленерго» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в якому просить забезпечити проведення судового засідання по справі №923/1196/20, яке призначене до розгляду на 12.01.2021 об 11:30 год. в режимі відеоконференції та просить визначити суд, відповідальний  за проведення відеоконференції.  
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 в задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Херсонобленерго» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, розгляд якого призначено на 12.01.2021 об 11:30 год. по справі №923/1196/20 - відмовлено.
Представник Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України  в судовому засіданні 12.01.2021 доводи апеляційної скарги підтримав.
Представник Акціонерного товариства «Херсонобленерго» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.
Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статей 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Так, предметом розгляду є питання наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з положеннями якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.
Виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Аналіз змісту наведеного вище свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову,  повинна обґрунтувати  причини звернення з такою заявою.
З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Колегія суддів дослідивши фактичні обставини справи вважає, що ухвала місцевого господарського суду про відмову у забезпеченні є обґрунтованою та такою, що відповідає матеріалам справи відповідно до наступного. 
Предметом даного спору є вимога Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України до Акціонерного товариства «Херсонобленерго» про стягнення збитків в сумі 172714,60 грн.
Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України звертаючись з заявою про забезпечення позову у даній справі просить забезпечити позов шляхом заборони Акціонерному товариству «Херсонобленерго» зловживати своїми правами по припиненню, обмеженню розподілу електричної енергії Управлінню Північно-Кримського каналу на об`єкті «Производственная база» за адресою: 74988, Херсонська область, м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вул. Незалежності (Героїв Сталінграда) 11, ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача :62Z2003953394298, який є невід`ємною частиною заяви - приєднання №190 від 01.01.2019 до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №190 від 01.01.2019.
Водночас колегією суддів встановлено, що позивачем не надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про намір відповідача унеможливити виконання рішення суду. 
Крім того, колегіє суддів також вважає наголосити, про непов`язаність заходів забезпечення позову у даній справі із предметом позову у даній справі, яким є вимога позивача про стягнення збитків, тоді як заходом забезпечення позову є зобов`язання відповідача не вчиняти жодних дій пов`язаних із припиненням, обмеженням розподілу електричної енергії відносно позивача, отже обраний вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач не відповідає позовним вимогам та не впливає на виконання рішення у даній справі. у разі задоволення позову.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позивачем при зверненні з заявою про забезпечення позову не обґрунтовано існування обставин, які б утруднили або зробили неможливим виконання рішення в цій справі, а відтак і наявність зв`язку між визначеними заходами забезпечення і предметом позовної вимоги, у зв`язку з чим твердження скаржника про відповідність заходів забезпечення позову ч.2. ст. 136 ГПК України колегією суддів не приймається. 
Отже, колегія суддів зазначає, що скаржником не зазначено про існування жодних обставин, які б підтверджували опосередковано або безпосередньо намагання сторін уникнути виконання рішення саме у цій справі. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позивачем при зверненні з заявою про забезпечення позову не обґрунтовано існування обставин, які б утруднили або зробили неможливим виконання рішення в цій справі, а відтак і наявність зв`язку між визначеними заходами забезпечення і предметом позовної вимоги.
Звертаючись із апеляційною скаргою, позивач не спростував висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятої ним постанови.
Крім того, стверджуючи про необхідність застосування заходів забезпечення позову, скаржником не було надано жодних належних доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняє дії, які ускладнюють або призведуть до неможливості виконання судового рішення і порушення прав позивача.
Доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Херсонської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Херсонської області від 24.11.2020 у справі №  923/1196/20 не вбачається.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.
Судові витрати.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
          ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 24.11.2020 у справі №  923/1196/20 – залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України – без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України.
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 14.01.2021.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          В.В. Бєляновський 

Суддя                                                                                          К.В. Богатир