П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2021 року
м. Рівне

Справа № 569/16664/20
Провадження № 22-ц/4815/276/21

Головуючий у Рівненському міському суді 
Рівненської області: суддя Ковальов І.М.
Рішення суду першої інстанції проголошено
повним текстом за неявки учасників справи:
23.11.2020 (час не зазначено) в м. Рівне Рівненської області 

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: суддя Хилевич С.В. 
судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ;
відповідач1: Військова частина НОМЕР_1 ;
відповідач2: Об`єднана житлова комісія військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 111РАСт, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне;

представники учасників справи:
позивача – адвокат Савчук Володимир Олександрович;
відповідача1 – ОСОБА_2 ;

за участі: позивача і його представника,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 111РАСт, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне про визнання протиправними і скасування рішення, пункту наказу та зобов`язання вчинення дій,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 ), Об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 111РАСт, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне (далі – Об`єднана житлова комісія) про визнання протиправними і скасування рішення, пункту наказу та зобов`язання вчинення дій. Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що рішенням відповідача2 №22 від 02.03.2020 змінено дату зарахування позивача, який займав посаду начальника групи кадрового забезпечення програм міжнародного співробітництва управління персоналу штабу ВЧ НОМЕР_1 , на квартирному обліку в загальній черзі з 19 квітня 1996 року на 27 лютого 2001 року. Дане рішення було затверджене наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №151 від 06.03.2020, тобто відповідачем1. ОСОБА_1 вважав його незаконним.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Об`єднаної житлової комісії №22 від 02 березня 2020 року в частині зміни дати зарахування начальника групи кадрового забезпечення програм міжнародного співробітництва управління персоналу штабу ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 на квартирному обліку в загальній черзі з 19 квітня 1996 року на 27 лютого 2001 року.
Визнано протиправним і скасовано пункт 8 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (ВЧ НОМЕР_5 ) (код ЄДРПОУ: 07852893, АДРЕСА_1 ) №151 від 06 березня 2020 року щодо зміни дати зарахування начальника групи кадрового забезпечення програм міжнародного співробітництва персоналу штабу ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 на квартирному обліку в загальній черзі з 19 квітня 1996 року на 27 лютого 2001 року.
Зобов`язано Об`єднану житлову комісію (код ЄДРПОУ: 07852893, 33027 м. Рівне, вулиця Дубенська, 2) та ВЧ НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ: 07852893, АДРЕСА_1 ) відновити позивача (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) на квартирному обліку в загальній черзі з 19 квітня 1996 року.
Стягнуто солідарно з ВЧ НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) та Об`єднаної житлової комісії (код ЄДРПОУ: 07852893, 33027 м. Рівне, вулиця Дубенська, 2) 2 522, 40 гривень судового збору, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України. 
У поданій апеляційній скарзі відповідач1 покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, які полягали у порушенні норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права та неповноті з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
На її обґрунтування зазначалося про незгоду заявника із висновками суду щодо незаконності рішення Об`єднаної житлової комісії №22 від 02 березня 2020 року в частині зміни дати зарахування позивача на квартирному обліку з 19.04.1996 на 27.02.2001, а також щодо незаконності пункту 8 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (ВЧ НОМЕР_1 ) щодо зміни зарахування на квартирному обліку. Так, вказував, що протягом часу з 19 квітня 1996 року по 23 лютого 2001 року ОСОБА_1 був зареєстрований у м. Ковель Волинської області при військовій частині НОМЕР_8 , а дочка ОСОБА_3 – з 21 березня 2000 року по 23 лютого 2001 року. Відповідачем2 під час проведення щорічної інвентаризації облікових справ військовослужбовців, які перебувають на обліку при ВЧ НОМЕР_1 , було виявлено суперечності, що потребували внесення відповідних змін. Оскільки на квартирний облік беруться військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов з огляду на постійне проживання в населеному пункті та мають там реєстрацію місця проживання, тому позивачу було відмовлено у зміні дати перебування у черзі військовослужбовців, які потребують поліпшення таких умов шляхом надання житлового приміщення для постійного проживання. Свої аргументи мотивував нормами ст.ст. 43, 44 ЖК УРСР, ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", пунктами 8, 15, 22, 25 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів України і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 №470 (із змінами), пунктами 11, 12, 34 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23.12.1992 №220 від 03.12.1995 №20, пунктами 7, 8 розділу ІІ, п. 1 розділу VІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 №380.
Заявник звертає увагу на те, що ВЧ НОМЕР_1 та Об`єднаною житловою комісією було встановлено розбіжності у даті постановки ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та даті першого місця реєстрації проживання у м. Рівне. Тобто його правомірно зміщено з обліку громадян та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла (загальна черга), з 19 квітня 1996 року на дату реєстрації в м. Рівне – 27 лютого 2001 року відповідно до рапорту від 07 травня 2001 року і доданих документів. Крім того, залишенням без змін оскаржуваного рішення будуть порушені права інших військовослужбовців, які стали на облік для отримання належного жилого приміщення відповідно до закону.
Виходячи з наведеного, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове – про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу – відхилити. Посилається, що апеляційна скарга не містить жодних доказів на те, що при розгляді справи судом неправильно застосовано ту чи іншу норму матеріального права, відсутні покликання на докази, якими відповідач обґрунтовував обставини справи, і які з них не було враховано при вирішенні правовідносин. 
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив із доведеності та обґрунтованості вимог позивача, оскільки військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаній з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей зі збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Оскільки ОСОБА_1 було зараховано на квартирний облік у Збройних Силах України, військова частина НОМЕР_8 м. Ковель, з 19 квітня 1996 року, тому зміну дати цього обліку на підставі рішення Об`єднаної житлової комісії №22 від 02 березня 2020 року і пункту 8 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (ВЧ НОМЕР_1 ) №151 від 06 березня 2020 року на 27 лютого 2001 року визнано незаконною.
Як з`ясовано судом, і ці обставини сторонами не заперечуються, з 01 серпня 1991 року по 12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України. З 19 квітня 1996 року його зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_8 , м. Ковель Волинської області, відповідно до поданого рапорту і протоколу від того ж числа. Після прибуття для проходження служби у Рівненський обласний військовий комісаріат до м. Рівне його зараховано на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з 19 квітня 1996 року складом сім`ї у три особи відповідно до рапорту від 07 травня 2001 року, що оформлено протоколом №2 від 09 липня 2001 року. В подальшому, прибувши для проходження служби до ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 28 листопада 2011 року звернувся з рапортом про зарахування його і членів його сім`ї на квартирний облік. Протоколом №57 від 27 грудня 2011 року його та членів сім`ї зараховано на квартирний облік з 19 квітня 1996 року.
Між тим, 02 березня 2020 року рішенням №22 Об`єднаної житлової комісії термін перебування позивача та членів його сім`ї на квартирному обліку було змінено із 19 квітня 1996 року на 27 лютого 2001 року. Дане рішення відповідача2 06 березня 2020 року затверджене затверджено наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (ВЧ НОМЕР_1 ) за №151.
21 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом до Об`єднаної житлової комісії з проханням запросити його на засідання комісії для давання особистих пояснень і надання доказів щодо законності перебування на квартирному обліку з 19 квітня 1996 року. Натомість відповідачем2 його запрошено не було, а в задоволенні рапорту відмовлено.
Вважаючи, що оспорювані рішення та наказ порушують його право і членів сім`ї на поліпшення житлових умов через зменшення строку перебування на квартирному обліку на п`ять років, що перешкоджає реалізації конституційних прав на забезпечення житлом найближчим часом, у жовтні 2020 року в суд звернувся позивач з позовом до ВЧ НОМЕР_1 і Об`єднаної житлової комісії про визнання протиправним і скасування рішення Об`єднаної житлової комісії №22 від 02 березня 2020 року в частині зміни дати зарахування начальника групи кадрового забезпечення програм міжнародного співробітництва управління персоналу штабу ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 на квартирному обліку в загальній черзі з 19 квітня 1996 року на 27 лютого 2001 року; визнання протиправним і скасування пункту 8 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (ВЧ НОМЕР_1 ) №151 від 06 березня 2020 року щодо зміни зарахування начальника групи кадрового забезпечення програм міжнародного співробітництва управління персоналу штабу ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 на квартирному обліку в загальній черзі з 19 квітня 1996 року на 27 лютого 2001 року; зобов`язання Об`єднану житлову комісію та ВЧ НОМЕР_1 відновити його на квартирному обліку в загальній черзі з 19 квітня 1996 року.
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1 .
Згідно зі ст.ст. 9, 31, 40 ЖК Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1.) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 11.) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2.) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3.) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4.) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5.) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Норми пункту 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081, вказують, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Пунктом 5 розділу ІІ, пунктами 9 і 16 розділу VІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018, передбачено, що основними завданнями житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) є: перевірка житлових умов військовослужбовців та членів їх сімей; прийняття рішення з житлових питань, у тому числі із розгляду відповідних рапортів (заяв) військовослужбовців та членів їх сімей з житлових питань; ведення обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею); ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; розгляд заяв, скарг та пропозицій, що виникли під час роботи житлових комісій військових частин, та прийом громадян з житлових питань; видача документів, які створюються житловими комісіями військових частин під час виконання вимог цієї Інструкції; ведення оперативного обліку службових жилих приміщень.Військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. час перебування військовослужбовців на обліку для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) не враховується.Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) щороку проводять інвентаризацію облікових справ військовослужбовців та членів їх сімей, що перебувають на обліку, під час якої перевіряються житлові умови (за необхідності), а також оновлюються документи, що містяться в облікових справах. 
Приходячи до переконання про відхилення апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги правильність посилання суду попередньої інстанції на висновки, що висловлені Верховним Судом у постановах від 03 травня 2018 року у справі №359/6809/17, від 20 березня 2019 року у справі №760/750/16-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №359/1347/17. Наведені у постановах правові позиції стосуються подібних правовідносин і тому за правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо доводів апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права, то вони на увагу не заслуговують і спростовуються правильністю висновків суду першої інстанції.
Не можна погодитися і з аргументами заявника про порушення судом норм процесуального права.
Так, згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Проте будь-яких доказів про існування таких процесуально-правових дефектів позивачем надано не було, матеріали справи не містять, а судом не було здобуто. Не встановлено апеляційним судом підстав для застосування норми ч. 3 ст. 376 ЦПК України, де викладено повний і вичерпний перелік обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення.
Разом з тим, стягнення судового збору з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку суперечить процесуальному законодавству. Так, норма ч. 1 ст. 141 ЦПК України вказує, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто судовий збір у розмірі 2 522, 40 гривень слід стягнути з ВЧ НОМЕР_1 і Об`єднаної житлової комісії на користь ОСОБА_1 в рівних частках, а саме по 1 261, 20 гривень з кожного.
Решта покликань автора апеляційної скарги також визнаються необґрунтованими та з огляду на це колегією суддів відхиляються.
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\2003).
Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.
Керуючись ст. ст. 368, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року змінити, стягнувши із Військової частини НОМЕР_1 та Об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 111РАСт, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне на користь ОСОБА_1 по 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 20 копійок судового збору.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
       Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 23.03.2021

Головуючий :                                                                 С.В. Хилевич

Судді:                 С.В.Боймиструк

Н.М.Ковальчук