ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3369/21 Справа № 201/10247/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       17 березня 2021 року                                                        м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :         
головуючого - Деркач Н.М.
суддів - Демченко Е.Л., Ткаченко І.Ю.
при секретарі - Бондаренко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка Життя», третя особа - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів, - 
                    
В С Т А Н О В И В: 

               У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя», третя особа — АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів. 
               В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 25.11.2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» та ОСОБА_1 було укладено договір страхування життя власника карткового рахунку у формі електронного полісу №КІV1ZКF-19АР228 комплексного страхування власника карткового рахунку. Договір страхування укладено на підставі публічного договору-оферти ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» щодо добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку ПРКК1 від 01.03.2018. 02.04.2020 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи ФОП ОСОБА_3 . Розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 02.04.2020 р. складав 22 548,00 грн. 03.04.2020 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» із заявою про настання страхового випадку передбаченого пп. Г п. 7.1 електронного полісу №КІУ 1ККЕ-19АР228 комплексного страхування власника карткового рахунку. ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» листом (вих.1237/20 від 27.04.2020) повідомило про своє рішення, в якому вказано, що «Відповідно до пп. 4.3.1. розділу «Умови страхування по договору добровільного страхування життя платника комунальних платежів» Договору страхування не визнається страховим випадком подія, передбачена Ризиком «Безробіття Застрахованої особи», якщо застрахована особа була працевлаштована на підприємстві (установі) із загальною кількістю працівників менше 10 осіб. Враховуючи все вищевикладене, підстави для визнання даного випадку страховим та здійснення страхової витати відсутні». Із вказаним рішення позивачка не погоджується, у зв`язку із викладеним позивачка просить зобов`язати ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» сплатити страхове відшкодування в розмірі - 22548,00 грн., як суми заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до умов електронного полісу № КІV1ZКF-19АР228 від 25.11.2019. 
               Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя», третя особа: АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів, залишено без задоволення. 
               Не погодившись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.
               Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у договорі страхування життя власника карткового рахунку у формі електронного полісу № КІV1ZКF-19АР228 від 25.11.2019 року відсутня така підстава як невизнання страховим випадком події безробіття, якщо застрахована особа була працевлаштована на підприємстві із загальною кількістю працівників менше 10 осіб. Апелянт вважає, що будь-які зміни умов договору страхування здійснюються за взаємною згодою сторін, а тому не було жодних підстав посилатись та брати до уваги договір-оферту зі змінами від 06.12.2019 року. 
               Відзиви від інших учасників справи до суду не надходили.
               Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступних підстав.
               Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2019 року між відповідачем та позивачем, на умовах викладених в Публічному договорі-оферті ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» щодо добровільного страхування життя власника карткового рахунку №ПРКК1 від 01.03.2018 було укладено Договір добровільного страхування життя № KIV1ZKF-19AP228. В подальшому оферта та поліс разом іменуються як договір страхування. Протягом терміну дії до Оферти вносились зміни шляхом викладення Оферти в новій редакції. Договір страхування було укладено 25.11.2019, нова редакція Оферти була затверджена 06.12.2019. 
               Відповідно до п. 11 Оферти дана Оферта набуває чинності з «06» грудня 2019 року. Шляхом вчинення цієї Оферти Страховик пропонує Страхувальникам, які уклали договори страхування шляхом акцептування Оферти щодо укладення електронного Договору добровільного страхування життя власника карткового рахунку №ПРКК1 в редакції від «01» березня 2018 року, внести зміни до укладених договорів страхування. Прийняттям пропозиції є укладення Страхувальником протягом двадцятиденного строку після отримання пропозиції відповідної Додаткової угоди до договору страхування із Страховиком та/або сплата чергового страхового платежу після набрання чинності даної Оферти.
               На виконання умов п. 11 Оферти, позивач вносила чергові страхові платежі, що, відповідно, було прийняттям пропозиції про внесення змін до Оферти.
               Заява на страхування була заповнена та підписана Позивачем в електронній формі за допомогою відповідного додатка Третьої сторони, факт чого підтверджений Електронним Протоколом оформлення електронного договору страхування KIV1ZKF-19AP228 від 25.11.2019 наданого Третьою стороною. 
               Укладаючи Договір страхування, Позивач підтвердив, що таке укладення Договору з його боку було добровільним і здійснювалось за його бажанням, також підтвердив, що ознайомлений з Правилами, Програмою страхування та умовами Оферти, розуміє їх зміст і цілком і повністю погоджується з ними.
               02.04.2020 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи у ФОП ОСОБА_3 
               07.04.2020 до Страховика від Страхувальника, за допомогою електронного сервісу Третьої сторони, надійшла заява про настання випадку, що має ознаки страхового №Z2033PB70000GJ від 03.04.2020 з копіями відповідних документів.
               При розгляді випадку, що має ознаки страхового за ризиком «Дожиття до дати настання безробіття Застрахованої особи», Страховик керувався положеннями Оферти п. 4.3.1 Оферти, «Не визнається страховою подією випадок передбачений ОСОБА_4 цього Договору та за таким випадком не здійснюється страхова виплата, якщо Застрахована особа - працевлаштована на підприємстві (установі) із загальною кількістю працівників менше 10 осіб».
               Згідно наданої Позивачем копії Довідки ФОП ОСОБА_3 щодо кількості працівників від 14.04.2020 кількість штатних працівників ФОП ОСОБА_3 (роботодавця Позивача) становили 2 (дві) одиниці.
               27.04.2020 на адресу Страхувальника було надіслано лист №1237/20, в якому Відповідач повідомив про відмову у здійсненні страхової виплати.
               Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що страхувальником було отримано Поліс, який, разом з Офертою, є невід`ємною частиною Договору страхування, а всі умови договору були узгоджені обома сторонами та викладені в тексті Договору страхування, між тим, Страхувальник був працевлаштований та в подальшому звільнений з підприємства (установи) із загальною кількістю працівників менше 10 осіб, що на підставі п.4.3.1. Оферти, є підставою для відмови у здійсненні страхової виплати. 
               Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у договорі страхування життя власника карткового рахунку у формі електронного полісу № КІV1ZКF-19АР228 від 25.11.2019 року відсутня така підстава як невизнання страховим випадком події безробіття, якщо застрахована особа була працевлаштована на підприємстві із загальною кількістю працівників менше 10 осіб, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки страхувальником було отримано Поліс, який, разом з Офертою, є невід`ємною частиною Договору страхування. Статтею 982 Цивільного кодексу України передбачені істотні умови Договору страхування, а саме: предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк Договору, умови дострокового розірвання Договору страхування, виключення із страхових випадків, обмеження та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Всі вищевказані умови були узгоджені обома сторонами та викладені в тексті Договору страхування.
               Посилання апеляційної скарги на те, що будь-які зміни умов договору страхування здійснюються за взаємною згодою сторін, а тому не було жодних підстав посилатись та взагалі брати до уваги договір-оферту зі змінами від 06.12.2019 року, є безпідставними з огляду на наступне.
               Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 
               Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
               Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України).
               Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
               Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
               Укладаючи Договір страхування, позивачка підтвердила, що таке укладення Договору з її боку було добровільним і здійснювалось за її бажанням, також підтвердила, що ознайомлена з Правилами, Програмою страхування та умовами Оферти, розуміє їх зміст і цілком і повністю погоджується з ними.
               За умовами вищевказаної оферти, прийняттям пропозиції є укладення Страхувальником протягом двадцятиденного строку після отримання пропозиції відповідної Додаткової угоди до договору страхування із Страховиком та/або сплата чергового страхового платежу після набрання чинності даної Оферти. Так, позивач вносила чергові страхові платежі, що, відповідно, було прийняттям пропозиції про внесення змін до Оферти. 
               Суд першої інстанції встановивши, що страхувальник була працевлаштована та в подальшому звільнена з підприємства (установи) із загальною кількістю працівників менше 10 осіб, що на підставі п. 4.3.1. Оферти, є підставою для відмови у здійсненні страхової виплати, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для виплати позивачу страхового відшкодування. 
               Підписуючи договір страхування позивачка розуміла, що укладає публічний договір страхування та погодилась з тими умовами, які ним передбачені, а також мала можливість ознайомитися з усіма іншими умовами договору страхування, які є загальними для всіх страхувальників і страховика.
               Позивачка у розумінні статті 204 ЦК України вимогу про визнання даного договору недійсним не пред`являла, правомірність договору не оспорює.
       Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка.
       Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В: 

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 — залишити без задоволення. 
       Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року — залишити без змін. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Судді:                                                                        Н.М. Деркач

                                                                               Е.Л. Демченко

                                                                               І.Ю. Ткаченко