ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3203/21 Справа № 173/1755/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Деркач Н.М.,
суддів: Макарова М.О., Пищиди М.М.,
за участю секретаря Піменової М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
       В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим написав заяву № б/н від 29.09.2010 року, згідно якої йому встановлено кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
       Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.
       У подальшому кредитний ліміт збільшився до 26000 грн.
       АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, перераховано відповідачеві грошові кошти на банківську картку у розмірі, встановленому договором.
       Відповідач своєчасно не надавав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 17.08.2020 року утворилася заборгованість у загальній сумі 61584.67 грн., яка складається з наступного:
- 46815.44 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;
- 14769.23 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з даним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом не взято до уваги, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитного договору та погодився з ними, що засвідчив своїм підписом у анкеті-заяві. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного. 
       Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
               Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
               Судом встановлено, що 21.05.2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінило свою назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», при цьому відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства, з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу. що містяться в Єдиному державному реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних із зміною назви. Тому в подальшому назва позивача вказується АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 
               Відповідач ОСОБА_1  звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав заяву № б/н від 29.09.2010 року, згідно якої йому встановлений кредитний ліміт у розмірі 10000 грн.
               З наданої суду довідки вбачається, що розмір кредитного ліміту відповідачу неодноразово змінювався та максимальний його розмір станом на 13.04.2018 року склав 26000 грн. 
               Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що у підписаних відповідачем документах відсутня регламентація складових частин поняття «прострочене тіло кредиту», у заяві позичальника від 29 вересня 2010 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у заяві позичальника відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) та комісії за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
               Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками, оскільки такий висновок суду відповідає обставинам справи, нормам матеріального закону та висновкам, викладеним у Постанові Верховного суду України від 30 вересня 2020 року у справі № 173/1384/18 (провадження № 61-9880св19) та правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131 цс19). 
               Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за тілом кредиту у сумі 46 815,44 грн., виходячи з наступного.
               Так, в анкеті-заяві від 29 вересня 2010 року зазначена сума кредитного ліміту у розмірі 10000 грн. Протягом всього періоду користування відповідачем кредитною карткою кредитний ліміт по ній збільшувався до 26 000 грн.
               Матеріалами справи, зокрема, довідкою про перевипуск кредитних карт відповідача встановлено, що картка перевипускалася 07.05.2013 року, 11.08.2014 року, 17.12.2015 року, 28.08.2017 року та 03.01.2020 року.(а.с.14)
               Відповідно до довідки про зміну умов кредитування, кредитний ліміт по картці відповідача змінювався протягом 2013 — 2019 років. У 2018 році кредитний ліміт було збільшено до 26 000 грн. (а.с.15)
               Виписками про рух коштів по карті відповідача встановлено, що ОСОБА_1 активно користувався кредитною карткою у період з травня 2013 року по травень 2019 року, тобто погодився зі збільшенням кредитного ліміту по картці. (а.с.52-59)
               Відповідно до розрахунку банку, сума заборгованості відповідача за простроченим тілом кредиту становить 46 815,44 грн.
               Свого розрахунку відповідач ОСОБА_1 не надав.
       Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів дійшла висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
               За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог банку та стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 46 815,44 грн.
               На підставі ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь банку підлягають стягненню судові витрати у сумі 1597,94 грн. за розгляд справи у суді першої інстанції та 2396,91 грн. - за розгляд справи в апеляційному суді, а всього — 3994,85 грн.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
       Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 46 815,44 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог. 
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 46 815,44 грн.
       В іншій частині рішення суду залишити без змін.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 3994,85 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді:                                                                        Н.М. Деркач

                                                                       М.О. Макаров

                                                                       М.М. Пищида