ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/855/21 Справа № 208/1124/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Тепломережі», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Тепломережі», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.
       В обґрунтування позову посилався на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .
       Управління будинком за вказаною адресою здійснює Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду».
       14 січня 2020 року на горищі будинку, в якому вона проживає, сталася аварійна ситуація – прорив трубопроводу системи опалення, внаслідок чого її квартиру було затоплено водою, у зв`язку із чим їй завдано матеріальні збитки. 
       Вона звернулась до відповідача, але останнім було відмовлено у відшкодуванні шкоди. 
       Згідно до кошторису вартість відновлювального ремонту її квартири після залиття складає 67 237,48 грн. Також після затоплення вона вимушена була сплатити за споживання електроенергії в розмірі 474,10 грн., води 300 грн., газу 450 грн. Зазначає, що їй були й спричинена моральна шкода, яку оцінює в розмірі 20 000 грн.
       З урахуванням викладеного, просить суд стягнути з Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» на її користь суму відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 67 977 грн. 03 коп., завданої моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., судові витрати у розмірі 1681,60 грн.
       Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Тепломережі», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, задоволено частково.
       Стягнуто з Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» на користь ОСОБА_1 :
       - 67 237.48 грн - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири;
       - 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. – в рахунок відшкодування моральної шкоди.
       - 1 337 (одна тисяча триста тридцять сім) грн. 55 коп. судового збору.
       Усього: 70 575.03 грн.
       В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 квітня 2006 року, видане державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 квітня 2006 року (а.с.7-, 8, 9-10).
       Управління будинком АДРЕСА_2 здійснює Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», що відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 13.09.2016 року № 242.
       Між сторонами ОСОБА_1 та Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» 20 січня 2020 року укладений договір № 1-5502010186 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с.11-12).
        14 січня 2020 року на горищі будинку, в якому проживає позивач, а саме АДРЕСА_2 , сталася аварійна ситуація – прорив трубопроводу системи опалення, внаслідок чого квартиру позивача було затоплено водою, у зв`язку із чим їй завдано матеріальні збитки (а.с.13).
       Згідно до кошторису на ремонт квартири позивача вартість відновлювального ремонту її квартири після залиття складає 67 237,48 грн. (а.с.17-24).
       Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що саме з вини відповідача, позивачу ОСОБА_1 завдано матеріальної шкоди в розмірі 67 237,48 грн., що документально підтверджено в судовому засіданні та спричинено моральну шкоду.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
       Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
       Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
       З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення глави 82 ЦК України «Відшкодування шкоди» та обраний спосіб захисту – стягнення шкоди.
       Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема частиною першою цієї статті визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Відповідно до п.3, п.п.4,5,6,7 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 № 219 «Про затвердження Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води» виконавець - юридична або фізична особа - підприємець, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж;
       точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи);
       точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи);
       точка приєднання внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - відгалуження від стояків у межах приміщення для вертикальної розводки, перша запірна арматура на відгалуженні від стояка за межами приміщення для горизонтальної розводки (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи).
       Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.
       Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками).
       Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи.
       Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо, та не включає обслуговування вузлів комерційного обліку.
       Встановлено, що у зв`язку із залиттям, позивачем повідомлено Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», працівниками якого складений акт 14 січня 2020 року, про те, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулося внаслідок аварійної ситуації, яка сталася на горищі будинку під час виконання робіт на зовнішньому трубопроводі центрального опалення.
       Окрім цього, відповідачем на звернення позивача повідомлено, щодо компенсації матеріального збитку через залиття квартири з центрального опалення, затоплення сталося через аварійну ситуацію на трубопроводі системи центрального опалення, витрати на ремонт квартир діючим тарифом оплати послуги щодо управління багатоквартирними будинками не передбачені.
       Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
       Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
       Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
       Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
       Відповідачем визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Кам`янське відповідно до рішення виконавчого комітету Камянської міської ради.
       Таким чином, вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус відповідача Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» як управителя будинків.
       Зазначеним рішенням встановлено обов`язок підприємства розпочати надання послуг з управління з вересня 2016 року.
       Господарську діяльність з управління житлових будинків та прибудинкових територій підприємство здійснює, у відповідності до Наказу від 15.08.2018р № 219 «Про затвердження Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води», Постанова Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житло-комунальні послуги», та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунального господарства.
       Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води визначає механізм обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку, забезпечення їх належного функціонування, технічного обслуговування та ремонту з метою надійного та безпечного надання споживачам відповідних комунальних послуг. Дія цього Порядку поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж.
       Відповідно до вищезазначеного порядку виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж; точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи).
       Відповідно до пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.
       Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів (пункт 2.1 Правил).
       Відповідно до підпунктів 5, 10 пункту 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), виконавець зобов`язаний проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта, утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.
       Визначаючись щодо осіб, які мають нести відповідальність за нанесену шкоду, суд враховує, що згідно з п. 1, 4, 6, 9 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини.
       Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що виконавець зобов`язаний здійснювати усі необхідні дії для забезпечення справності елементів будівлі, безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку, контроль за технічним станом, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, проведення капітального і поточного ремонтів.
       Отже, саме на виконавця - суб`єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу, покладається обов`язок утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування житлового будинку.
       Під час надання послуги з управління управитель забезпечує виконання робіт та послуг з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що входять до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі - кошторис), з урахуванням обов`язкового переліку робіт та послуг, що затверджується Мінрегіоном.(п. 9 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком» затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 05.09.2018 року № 712).
       Згідно п. 1 «Обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території», затвердженого наказом Мінрегіону України від 27.07.2018 року № 190, обов`язковим є технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: водопостачання; водовідведення; теплопостачання; гарячого постачання; зливової каналізації; електропостачання; газопостачання.
       Аналіз зазначених норм свідчить про те, що управитель зобов`язаний здійснювати усі необхідні дії для забезпечення справності елементів будівлі, безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку, контроль за технічним станом, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, проведення капітального і поточного ремонтів.
       Отже, саме на виконавця - суб`єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу, покладається обов`язок утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування житлового будинку.
       Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив, що будинок, в якому розташована квартира позивача, перебуває у відповідача на обслуговуванні, який як виконавець послуги несе відповідальність за утримання внутрішньо будинкових мереж в належному технічному стані, за здійснення технічного обслуговування та ремонт, за вживання своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, та на момент залиття квартири позивача здійснювало обслуговування даного будинку. Однак зі сторони відповідача мало місце неналежне обслуговування системи центрального опалення. Залиття квартири позивача сталося внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності), а саме неналежного стану внутрішньобудинкових мереж в будинку, технічне обслуговування якого було покладено на відповідача, а відповідач, як особа, яка заподіяла шкоду, не довело відсутність своєї вини у її заподіянні.
       Так, згідно із ч.ч.1 та 2 ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
       Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
       Зважаючи, що матеріалами справи підтверджено вину Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» у заподіянні шкоди позивачці, а останній не довів відсутності його вини в даних правовідносинах, в цій частині судове рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.
       Щодо розміру матеріальної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.
       Встановлено, що згідно до кошторису на ремонт квартири позивача вартість відновлювального ремонту її квартири після залиття складає 67 237,48 грн. (а.с.17-24).
       Апелянтом оспорюється висновки щодо оцінки об`єкта нерухомого майна, проведений ТОВ «Виробниче об`єднання «Будальтернатива», якою встановлено, що розмір майнового матеріального збитку, завданого внаслідок затоплення квартири 67 237 гривня 48 копійок збитку, якими визначено розмір матеріальної шкоди, але відповідачем інших належних та допустимих доказів щодо вартості матеріального збитку не надано.
       Колегія суддів дослідивши наданий позивачем Локальний кошторис на будівельні роботи на ремонт квартири АДРЕСА_1 , вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що він відповідає усім вимогам закону та є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
       Щодо стягнення моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.
       Так, позивачка посилається на те, що їй спричинена моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях, зазнавши її через залиття квартири. Моральна шкода для неї виразилась в тому, що вона отримала значні душевні переживання з приводу пошкодження її майна, вирішення питань щодо відновлення нормальних життєвих умов проживання, проведення ремонту, проявилися різні захворювання.
       Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
       Згідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
       Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
       Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
       Суд, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховує вимоги розумності та справедливості.
       Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
       Враховуючи зазначене, ступінь, тривалість та характер моральних переживань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначив розмір стягнутої моральної шкоди.
       Відповідно до ст. 375 ЦКП України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.
       Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» — залишити без задоволення.
       Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 липня 2020 року — залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: