П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  289/1322/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Мельник О.В.  
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
25 березня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Іваненко Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області, третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Інспектор СРПП № 3 Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Житомирській області молодший лейтенант поліції Хиля Євгеній Олегович про визнання протиправним та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Житомирській області, третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Інспектор СРПП № 3 Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Житомирській області молодший лейтенант поліції Хиля Євгеній Олегович про визнання протиправним та скасування постанови про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 та ч.2 ст. 126 КУАП, а саме за керування мопедом не зареєстрованим у встановленому порядку та керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом.
Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема апелянт, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вважає оскаржувану постанову  незаконною, оскільки вона не містить доказів вчинення ним правопорушення, а позивач має посвідчення водія та правовстановлюючі документи на транспортний засіб, завірені копії яких долучив до позовної заяви.
Відповідач правом подачі відзиву у встановлений судом строк не скористався.
Позивач (апелянт) направив на адресу апеляційного суду клопотання про здійснення апеляційного розгляду справи без його участі.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Інспектор СРПП № 3 Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Житомирській області молодший лейтенант поліції Хилі Євгенія Олеговича від 25.08..2020 серії БАА № 068900 по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1   притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 та ч.2 ст. 126 КУАП, а саме за керування мопедом не зареєстрованим у встановленому порядку та керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом.
Зі змісту постанови вбачається, що 25.08.2020 року о 17.35 год. в м.Радомишль по вул. 40 років Перемоги, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мопедом моделі ALPHA ZS50F рама № НОМЕР_1 , який не був зареєстрований у встановленому законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання та не маючи відповідної категорії водія.
В свою чергу позивач надав завірену копію водійського посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , яке не містить дозволу на керування транспортними засобами категорії А «мотоцикли» або категорії А1 «мопеди».
Також позивачем надано завірену копію талону № А 056 на транспортний засіб моделі ALPHA ZS50F рама № НОМЕР_1 з об`ємом двигуна 49 см.куб. синього кольору, виданий 17.08.2008 року приватним підприємцем. В даному талоні ОСОБА_1 зазначений власником.
Доказів реєстрації мопеда моделі ALPHA ZS50F рама № НОМЕР_1 в уповноваженому органі МВС, позивачем не надано.
Таким чином, відповідач, приймаючи оскаржувану постанову встановив, що позивач керував мопедом без отримання посвідчення водія на його керування та без реєстрації мопеда, як транспортного засобу, чим порушив вимоги закону.
Позивач, вважаючи постанову відповідача протиправною та такою, що прийнята з порушенням його прав, звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 та ч.2 ст. 126 КУАП, підтверджується наявними у справі доказами.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та враховує наступне.
Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).
Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.
Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР України, Правила) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з п. 2.1. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);
в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС;
г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;
ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Пунктом 2.9. Правил дорожнього руху водієві забороняється:
в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.
2.13. Право на керування транспортними засобами особам може бути надано:
мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку;
Транспортні засоби належать до таких категорій:
А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;
А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.
Згідно абзацу 2 пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.
Постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20 травня 2009 року затверджено нову редакцію Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, зокрема: А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Згідно з Законом України від 17 листопада 2008 року №586-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху" з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у справі № 520/2261/19 обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Судовим розглядом встановлено, що доказів реєстрації транспортного засобу - мопеда моделі ALPHA ZS50F рама № НОМЕР_1 , в уповноваженому органі МВС, позивачем не надано. Вказане свідчить про те, що позивач керував мопедом без отримання посвідчення водія на його керування та без реєстрації мопеда, як транспортного засобу, чим порушив вимоги закону.
Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що надані позивачем докази не спростовують фактичних обставин вчинення ним адміністративних правопорушень встановлених при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не свідчать про не законність оскаржуваної постанови серії БАА № 068900 від 25.08.2020.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та у відзиві на позов, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б вказували на порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 січня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Іваненко Т.В.