СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2021 р.                                                 Справа № 917/1500/18(917/1932/20)  

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Сіверін В.І. , суддя  Терещенко О.І. 
за участю секретаря судового засідання Пархоменко О.В. 
та представників:
апелянта ( ОСОБА_1 ) - Дашко М.В. (свідоцтво 672 від 26.06.2009, ордер №1032943 від 15.03.2021);
інші учасники справи в судове засідання не з`явились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№487П/1-43) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 (суддя В.В.Паламарчук) за наслідками розгляду заяви арбітражного керуючого Хорошевської Т.В. про забезпечення позову (вх.№14325 від 29.12.2020) у справі №917/1500/18(917/1932/20) 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський трубний завод", м.Дніпро;
до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент", м.Полтава;
про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА: 

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у справі 917/1500/18(917/1932/20) (суддя В.В.Паламарчук) заяву про забезпечення позову у справі №917/1500/18(917/1932/20 задоволено.
Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, зокрема, але не виключно: 
нежитлове приміщення (реєстраційний номер 31910241; площа 516.6 м.кв.; АДРЕСА_1 ); 
квартиру (реєстраційний номер 26060235; площа 186,7 м.кв.; АДРЕСА_2 ), 
автомобіль BMW X5 (2007 року випуску, об`єм двигуна 2993);
автомобіль MERCEDES-BENZ S 500 L 4МАТ (2008 року випуску, об`єм двигуна 5461);
автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY (2018 року випуску, об`єм двигуна 4999),
а також всі грошові кошти, які обліковуються на рахунках, відкритих у банківських та інших фінансових установах, у національній та іноземній валютах, а також на грошові кошти готівкою, що належать ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ; адреса: АДРЕСА_4 ) в межах суми  109 660 055,67 грн.
Заборонено будь-яким державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, проводити щодо нежитлового приміщення (реєстраційний номер 31910241; площа 516.6 м.кв.; АДРЕСА_1 ); квартири (реєстраційний номер 26060235; площа 186,7 м.кв.; АДРЕСА_2 ) будь-які реєстраційні дії, спрямовані на його відчуження.
Заборонено установам, що здійснюють облік рухомого майна (органам державної автомобільної інспекції) реєструвати зняття з обліку та відчуження транспортних засобів, які належать ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ; адреса: АДРЕСА_4 ), зокрема, але не виключно: 
- автомобіль BMW X5 (2007 року випуску, об`єм двигуна 2993);
- автомобіль MERCEDES-BENZ S 500 L 4МАТ (2008 року випуску, об`єм двигуна 5461);
- автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY (2018 року випуску, об`єм двигуна 4999).
Накладено арешт на корпоративні права ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ; адреса: АДРЕСА_4 ), а саме, корпоративні права - частку у розмірі 25 % (1 200 000,00 грн.) в ТзОВ "ФІРМА "ЗАРЯ" (ідентифікаційний номер 24395322; 36010, м. Полтава, вул. Квітки Цісик, буд. 19).
Зобов`язано державного реєстратора (Виконавчий комітет Полтавської міської ради, 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36) вчинити реєстраційні дії з арешту корпоративних прав ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ; адреса: АДРЕСА_4 ), а саме, корпоративних прав - частку у розмірі 25 % (1 200 000,00 грн.) в ТзОВ "ФІРМА "ЗАРЯ" (ідентифікаційний номер 24395322; 36010, м. Полтава, вул. Квітки Цісик, буд. 19).
Заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріусам, вчиняти будь-які дії, що пов`язані і відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, міна, та інші), посвідченням докторів та реєстраційні дії, пов`язані зі зміною засновників (учасників) юридичної особи та зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи: ТзОВ "ФІРМА "ЗАРЯ" (ідентифікаційний номер 24395322; 36010, м. Полтава, вул. Квітки Цісик, буд. 19) щодо учасника ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ; адреса: АДРЕСА_4 ).
Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, зокрема, але не виключно: квартиру (реєстраційний номер 23587828; площа 58,9 м.кв.; адреса -   АДРЕСА_5 ); 
земельну ділянку (реєстраційний номер 561945353240; кадастровий номер 5324087703:03:001:0522; площа 0.0432 га.; адреса - АДРЕСА_6 );
земельну ділянку (реєстраційний номер 422464553240; кадастровий номер 5324087703:03:001:0467; площа 0.0622 га.; адреса - АДРЕСА_6 ), 
автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON (2013 року випуску, об`єм двигуна 3198),
а також всі грошові кошти, які обліковуються на рахунках, відкритих у банківських та інших фінансових установах, у національній та іноземній валютах, а також на грошові кошти готівкою, що належать ОСОБА_2 (Ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 ) в межах суми  109 660 055,67 грн.
Заборонено будь-яким державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проводити щодо квартири (реєстраційний номер 23587828; площа 58,9 м.кв.; адреса -   АДРЕСА_5 ); земельної ділянки (реєстраційний номер 561945353240; кадастровий номер 5324087703:03:001:0522; площа 0.0432 га.; адреса - АДРЕСА_6 ); земельної ділянки (реєстраційний номер 422464553240; кадастровий номер 5324087703:03:001:0467; площа 0.0622 га.; адреса - АДРЕСА_6 ), що належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 ) будь-які реєстраційні дії, спрямовані на його  відчуження.
Заборонено установам, що здійснюють облік рухомого майна (органам державної автомобільної інспекції) реєструвати зняття з обліку та відчуження транспортних засобів, які належать ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 ), зокрема, але не виключно: автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON (2013 року випуску, об`єм двигуна 3198).
ОСОБА_1 із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить розглянути та задовольнити апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у справі №917/1500/18(917/1932/20).
Просить, зокрема:
Змінити пункт 1 Ухвали господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у справі № 917/1500/18(917/1932/20), виклавши його в наступній редакції:
" 1. Заяву про забезпечення позову (вхід. №14325 від 29.12.2020р.) у справі № 917/1500/18(917/1932/20) - задовольнити частково".
Скасувати пункти 2, 3, 4, 5, 6, 7 Ухвали господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у справі № 917/1500/1 8(917/1932/20). а саме:
В задоволенні заяви арбітражного керуючого Хорошевської Т.В. в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду не вмотивована стосовно дій ОСОБА_1 , крім того, вказує, що судом накладено арешт на майно, квартиру, яке взагалі не належить ОСОБА_3 .
Вказує, що судом не враховано, що обставини та дії, які свідчать про ознаки доведення до банкрутства, стосуються лише ОСОБА_2 , оскільки вчинені ним як директором ТОВ "УПСК Діамент". Зазначає, що ОСОБА_1 11.11.2015 вийшов з числа засновників ТОВ "УПСК Діамент", а тому жодних дійпо управлінню ТОВ "УПСК Діамент" не вчиняв.
10.02.2021 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №917/1500/18(917/1932/20) визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у справі № 917/1500/1 8(917/1932/20). Призначено справу до розгляду на "15" березня 2021 р. о 12:30год.
01.03.2021 від арбітражного керуючого Хорошевської Т.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін. (вх.№2653).
10.03.2021 від представника EXALO Drilling S.A. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воінпросить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін. (вх.№2964).
В судове засідання 15.03.2021 з`явився представник Чубаря І.Л., який підтримує свою апеляційну скаргу та просить її задовольнити.
Інші учасники процесу належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Від представника EXALO Drilling S.A. (вх.№2965 від 10.03.2021) та арбітражного керуючого Хорошевської Т.В. надійшли клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№3080 від 15.03.2021).
Представник апелянта в судовому засіданні заперечує проти задоволення вказаних клопотань.
Колегія суддів розглянувши вказані клопотання вирішила відмовити в їх задоволенні, виходячи з того, що відповідно до вимог пункту 11 статті 270 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, через нез`явлення в засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. 
Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з вимогами статті 56 ГПК України. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, беручи до уваги, що відповідно до вимог статті 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони. 
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.
Колегія суддів також зазначає, що заявниками взагалі не обґрунтовано та не наведено підстав для відкладення, а також суд приймає до уваги сплив строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції. Разом з тим, представником EXALO Drilling S.A. та арбітражним керуючим Хорошевською Т.В. надано відзиви на апеляційну скаргу.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.
Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні уповноваженого представника апелянта, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
В провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №917/1500/18 про банкрутство ТОВ "УПСК Діамент".
Постановою Господарського суду Полтавської області від 17.10.2019 року по справі №917/1500/18 Товариство з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (ідентифікаційний номер 37710195, місцезнаходження: 36014, м. Полтава, вул. Конституції, буд. 13) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Хорошевську Т.В., яку зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру.
Згідно п. 5.1. Статуту підприємства учасниками товариства - банкрута є наступні фізичні особи: ОСОБА_2  та Чубар Ігор Леонідович.
Ці відомості підтверджуються даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Окрім того, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 01.11.2012 керівником та представником товариства є СПІВАК АНДРІЙ ЮРІЙОВИЧ. 
В межах провадження №917/1500/18 у справі про банкрутство ТОВ "УПСК Діамент" арбітражним керуючим ліквідатором Хорошевською Т.В. подано до Господарського суду Полтавської області заяву про покладення субсидіарної відповідальності на керівника/засновників ТОВ "УПСК Діамент" за його зобов`язаннями у зв`язку з доведенням його до банкрутства з вини керівника/засновника та засновника ТОВ "УПСК Діамент" ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
В основу вказаної заяви покладено те, що дії керівництва товариства призвели до стійкої фінансової неспроможності, завдали значних збитків господарській діяльності ТОВ "УПСК ДІАМЕНТ" та його кредиторам. Аудитором під час проведення аналізу фінансового стану підприємства виявлено ознаки фіктивного банкрутства ТОВ "УПСК Діамент" та наявність дій управлінського персоналу ТОВ "УПСК Діамент" по доведенню підприємства до банкрутства. За даним фактом ліквідатором до правоохоронних органів направлено заяву про вчинений злочин.
Ліквідатор зазначає, що під час проведення процедури ліквідації товариства було встановлено, що керівником/засновником ОСОБА_2 , та засновником ТОВ "УПСК Діамент" не вживались заходи для погашення заборгованості за зобов`язаннями товариства перед кредиторами, всі майнові активи умисно, з метою уникнення розрахунків з кредиторами, були передані на підконтрольних осіб. Відчуження майнових активів ТОВ "УПСК Діамент" його основних засобів, унеможливило виконання останнім зобов`язань перед своїми кредиторами, в той час, коли у боржника вже сформувався доволі великий пласт кредиторської заборгованості, в тому числі, й перед своїм іноземним партнером - EXALO Drilling S.A., і в судах перебували спори про стягнення з боржника заборгованості на користь кредиторів, в тому числі, й ініціюючого кредитора у справі про банкрутство - ТОВ "Дніпровський трубний завод", тобто, такі дії завдали збитків кредиторам.
29.12.2020р. до канцелярії Господарського суду Полтавської області надійшла заява арбітражного керуючого Хорошевської Т.В. про вжиття заходів забезпечення позову (вхід. №14325 від 29.12.2020р.).
В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що вже під час проведення судової ліквідаційної процедури, засновник ТОВ "УПСК Діамент" позбувся частини свого майна, і відсутня гарантія того, що в подальшому, до винесення відповідного рішення судом стосовно покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута та стягнення грошових коштів, співвласниками підприємства не буде реалізована й інша частина майна, що зробить неможливим виконання даного рішення суду та утруднить ефективний захист прав або інтересів підприємства-боржника та його кредиторів в ліквідаційній процедурі.
Ліквідатор впевнена, що під час подання до суду заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута та стягнення грошових коштів на користь ТОВ "УПСК Діамент", направлення примірника такої заяви (за правилами господарського судочинства) на адреси всіх учасників провадження, в тому числі, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розкриття інформації, яка міститься у даній заяві спричинить відчуження вказаними особами належного йому майна та грошових коштів, що ускладнить та/або унеможливить виконання рішення суду, ухваленого господарським судом за результатом розгляду заяви.
Невжиття заходів забезпечення даної заяви на стадії її подання до суду надасть можливості останнім реалізувати своє майно, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про стягнення грошових коштів на користь підприємства-боржника та його кредиторів в ліквідаційній процедурі.
Таким чином, арбітражний керуючий, ліквідатор ТОВ "УПСК Діамент" має достатньо обґрунтоване припущення, щодо того, що майно (грошові кошти), яке є у осіб, які представляють органи управління підприємства-банкрута на момент пред`явлення та розгляду в суді, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.
Враховуючи недобросовісне ставлення відповідальних осіб товариства до виконання кредиторських зобов`язань перед кредиторами, з метою уникнення цивільної відповідальності відповідачами можуть бути вчинені дії, направлені на витрачання свого активу, що ускладнить виконання рішення суду про стягнення коштів на користь кредиторів, ліквідатор просить задовольнити заяву про забезпечення позову.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, місцевий суд вказав, що у даному випадку забезпечення позову у справі наведеними вище шляхами, має на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів кредиторів у справі про банкрутство №917/1500/18, а отже, невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів боржника, за захистом яких він і звернувся до суду.
Проте, судова колегія не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Як вбачається із тексту та прохальної частини апеляційної скарги, ухвала суду першої інстанції оскаржується апелянтом лише в частині, що стосується забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти та корпоративні права ОСОБА_1 .
В іншій частині ухвала не оскаржується, а тому згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів. Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду даного судового провадження є в межах провадження №917/1500/18 у справі про банкрутство ТОВ "УПСК Діамент" є заява про покладення субсидіарної відповідальності на керівника/засновників ТОВ "УПСК Діамент" за його зобов`язаннями у зв`язку з доведенням його до банкрутства з вини керівника/засновника та засновника ТОВ "УПСК Діамент" ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.
Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів вважає, що заява арбітражного керуючого Хорошевської Т.В. про вжиття заходів забезпечення позову в частині забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти та корпоративні права ОСОБА_1 не відповідає вищенаведеним вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.
По-перше, заявником не надано до суду доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а також того, що невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів заявника. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування за відсутності будь-яких доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. 
По-друге, у випадку задоволення вказаної заяви може бути порушена збалансованість інтересів сторін, оскільки станом на момент розгляду вказаної заяви спір по суті вимог ще не вирішено. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти та корпоративні права ОСОБА_1 . Відтак в задоволенні клопотання про забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти та корпоративні права ОСОБА_1 слід відмовити.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи те, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову місцевим господарським судом не було дотримано вимог процесуального закону, що призвело до постановлення помилкової ухвали, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового скасування ухвали господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у справі №917/1500/18(917/1932/20) про вжиття заходів забезпечення позову.
Східний апеляційний господарський суд приймає нове рішення про відмову у задоволенні заяви арбітражного керуючого Хорошевської Т.В. про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти та корпоративні права ОСОБА_1 . Зважаючи на наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.271, п.2, ч.1, ст.275, п.4 ч.1, ст.277, ст.ст.281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати пункти 2, 3, 4, 5, 6, 7 ухвали господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у справі №917/1500/18(917/1932/20).
В задоволенні заяви арбітражного керуючого Хорошевської Т.В. в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 відмовити.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повна постанова складена 18.03.2021.

Головуючий суддя                                                                    П.В. Тихий

Суддя                                                                                           В.І. Сіверін  

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко