Дата документу 26.02.2021 Справа № 319/822/20

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 319/822/20	Головуючий у 1-й інстанції Ходько В.М..	
Пр. № 22-ц/807/875/21	Повний текст рішення складено 30.11.2020 року Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2021 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С. 
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі – Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-3), в якому просив стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 11.04.2006 року у розмірі 25957,37 грн. станом на 13.08.2020 р., яка складається з: 21417,02 грн. - заборгованості за тілом кредиту; в т.ч.: 00,00 грн. – заборгованості за поточним тілом кредиту; 21417,02 грн. – заборгованості за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн. – заборгованості за нарахованими відсотками; 4540,35 грн. – заборгованості за простроченими відсотками; 00,00 грн. – заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. – нарахована пеня; 00,00 грн. – комісії, від сплати якої на користь Банку відповідач у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір 2102,00 грн.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї скарги визначено суддю суду першої інстанції Ходько В.М. (а.с. 52).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 55) у цій справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року (а.с. 72-74) позов Банку у цій справі задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку (ЄДРПОУ 14360570) за кредитним договором № б/н від 11.04.2006 року заборгованість за тілом кредиту у розмірі 21417,02 грн., а також судові витрати в сумі 1734,33 грн., а всього 23151,55 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 79-92) просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитом і в цій частині ухвалити нове рішення яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі; в іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути з відповідача судові витрати.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 96).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою Банку у цій справі відкрито 19 січня 2021 року (а.с. 97).
Ухвалою апеляційного суду (а.с. 99) дану справу за вищезазначеною апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України.
Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 вищезазначене рішення суду першої інстанції, у тому числі в частині задоволення позовних вимог Банку, в апеляційному порядку не оскаржувалось.
Банк оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитом.
Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги Банку і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, - лише в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитом.
У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).
Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення … частково і ухвалення у відповідній частині нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).
Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню.
Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи Банку у цій справі у стягненні з відповідача 4540,35 грн. - заборгованості за відсотками, керувався ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, враховував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 липня 2019 року (провадження № 14-131 цс19) та виходив із відсутності правових підстав для стягнення вищезазначеної заборгованості у вигляді відсотків з відповідача на користь Банку у цій справі.
Оскільки, судом першої інстанції було встановлено, що анкета-заява відповідача (а.с.17), на яку посилається Банк, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір відсотків.
На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку» (а.с. 18-27). Однак судом першої інстанції встановлено, що надані позивачем Умови не містять підпису відповідача.
Крім того, Банком не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання зі сплати саме того, який зазначено в Умовах, розміру відсотків у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.
А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору № б/н від 11.04.2006 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Оскільки, позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, а тому в частині стягнення з відповідача заборгованості по нарахованих відсотках суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах у справах № 6-2320цс16 та № 342/180/17. 
Проте із такими висновками суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, погодитись не можна  з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.
У порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, та дійшов помилкового висновку про те, що Банк не має права на стягнення з відповідача ОСОБА_1 4540,35 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом за кредитним договором № б/н від 11.04.2006 року станом на 13.08.2020 року, оскільки остання не була ознайомлена з Тарифами та Умовами кредитування Банку.
Оскільки, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що кредитний договір, укладений сторонами у вигляді анкети-заяви відповідача ОСОБА_1 (а.с. 17) містить у тому числі базову процентну ставку 3% на місяць із розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки (а.с. 17 зворот).
Згідно із наданою Банком ще суду першої інстанції довідкою (а.с. 15) строк дії картки відповідача становить – до 07/22.
Банк у своєму позові у цій справі просив стягнути з відповідача відсотки за вищезазначеним договором сторін у вигляді анкети-заяви станом на 13.08.2020 року (а.с. 2 зворот), тобто в межах строку дії картки відповідача.
Згідно із розрахунком Банку розмір заборгованості відповідача за відсотками становить 4540,35 грн. (а.с. 4-14).
Відповідач не надала суду у матеріали цієї справи контррозрахунку заборгованості за відсотками за вищезазначеним договором сторін. 
Також, відповідач не заявляла у суді першої інстанції про застосування у цій справі позовної давності до вимог Банку про стягнення цієї заборгованості за відсотками, тому остання судом першої інстанції не розглядалось та апеляційним судом не може переглядатись в силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України. 
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу Банку слід задовольнити, рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в частині відмови Банку у задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 4540,35 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.04.2006 року станом на 13.08.2020 року у вигляді 4540,35 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року змінити в частині загальних розмірів заборгованості та судового збору, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Банку у цій справі, вказавши останні у розмірі 25957,37 грн. заборгованості (розрахунок: тіло кредиту 21417,02 грн. вже стягнуто судом за рішенням суду першої інстанції в частині, яка Банком не оскаржується в апеляційному порядку) + 4540,35 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, стягнутої цією постановою апеляційного суду з відповідача на користь Банку) та 2653,50 грн. судового збору (розрахунок: ст. 141 ч.ч.1, 13 ЦПК України судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції у розмірі 2102,00 грн. (а.с. 1) + судовий збір за подачу апеляції пропорційно оскаржуємій частині 551,50 грн. (розрахунок: судовий збір за апеляційну скаргу при оскарженні рішення суду першої інстанції в частині всіх сум 3153,00 грн. (а.с.87) * сума відмовлених вимог Банку 4540,35 грн. /сума заявлених вимог Банку 25957,37 грн.; оскільки, в силу вимог ст. 6 п. 4 Закону України «Про судовий збір»: якщо скаргу подано про перегляд рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги вираховується і сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум; звідси, Банком було зайво сплачено у цій справі судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги на суму 2601,50 грн. (розрахунок: сплачено 3153,00 грн. (а.с.87) – належний розмір судового збору за апеляційну скаргу 551,50 грн.), якій може бути повернутий Банку у подальшому апеляційним судом у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір» за результатами розгляду відповідного клопотання Банку).
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.
Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.
Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в частині відмови Банку у задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 4540,35 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом скасувати.
Ухвалити у цій частині нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.04.2006 року станом на 13.08.2020 року у вигляді 4540,35 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом.
Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року змінити в частині загальних розмірів заборгованості та судового збору, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ 14360570) у цій справі, вказавши останні у розмірі 25957,37 грн. заборгованості та 2653,50 грн. судового збору.
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 26.02.2021 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.