ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2021 року          м. Дніпро         Справа №  904/668/21

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
          головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.,
          розглянувши без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Горланя Євгена Володимировича на ухвалу Господарського суду  Дніпропетровської області від 09.02.2021р. у справі  № 904/668/21                                             (суддя -  Мельниченко І.Ф.,  м. Дніпро)
за позовом           Фізичної особи-підприємця Горланя Євгена Володимировича, м. Дніпро
до                    Фізичної особи-підприємця Потєхіна Владислава Дмитровича,                         м. Дніпро
про                    стягнення заборгованості у сумі 668 379,26 грн. 

          ВСТАНОВИВ:
          1.  Короткий зміст  ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021р. повернуто Фізичній особі-підприємцю Горланю Євгену Володимировичу позовну заяву без розгляду. 
Повертаючи позовну заяву, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач звертаючись з даною позовною заявою об`єднав позовні вимоги за трьома різними договорами (№ КП-1, № КП-2 та № СД-2 від 01.06.2017р.), включивши в прохальну частину позову суми заборгованості за Договорами № КП-1, № КП-2, відповідно до яких подано позовні заяви до суду та відкриті провадження у справах №№ 904/7107/20, 203/3057/20 з аналогічними майновими вимогами. Крім цього, суд послався на неможливість об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належать розгляду в порядку різного судочинства. 
2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.
          Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021р., що перешкоджає подальшому провадженню у справі, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції іншим складом суду. 
2.1. Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі було допущено порушення процесуального закону у формі помилкового застосування норм ст. ст. 173, 175 ГПК України. Позивач подав до суду першої інстанції позов про стягнення грошових коштів через порушення відповідачем умов договору про спільну діяльність № СД-2 від 01.06.2017р. Оскільки Договір № СД-2 передбачав певний внесок позивача (у вигляді обладнання) у спільну діяльність, то предметом позову є стягнення вартості внесеного обладнання та відповідальності за затримку виплати вартості обладнання. Окрім того, за Договором № СД-2, позивач, діючи на підставі ч. 4 ст. 1135 ЦК України поніс додаткові витрати задля забезпечення здійснення спільної діяльності. Компенсація цих витрат позивача теж є предметом позову. Тобто, всі ці вимоги випливають виключно з Договору про спільну діяльність № СД-2 від 01.06.2017р. Так, дійсно в тексті позову наведено посилання на інші судові процеси між тими ж сторонами, але ці посилання наведені лише в якості роз`яснення, виключно для надання суду більш повної загальної картини відносин сторін, тобто - задля повного та всебічного вивчення обставин справи. Від інших судових справ може залежати лише підсумкова сума, що підлягає стягненню за цим позовом. Тобто, висновок суду першої інстанції є помилковим в частині того, що в інших судових справах розглядаються спори між тими ж сторонами про той же предмет з тих же підстав, оскільки  в інших процесах предмети та підстави позовів не співпадають з даним позовом. В інших процесах підставами позовів є невиконання відповідачем зобов`язань за договорами купівлі-продажу № КП-1 та № КП-2, але аж ніяк не за договором про спільну діяльність № СД-2.  
           2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
          У відзиві Фізична особа-підприємець Потєхін Владислав Дмитрович не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. Позивач подав до суду позов до відповідача на загальну суму 668 379, 26 грн. Підставами для стягнення суми позивач зазначає невиконання низки договорів, а саме: 
- Договір № КП-1 від 01.06.2017р., укладений між ФОП Горланем Є.В. та ФОП Потєхіним В.Д.; 
- Договір № КП2 від 01.07.2017р., укладений між ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 ;
- Договір № СД2 від 01.07.2017р. укладений між ФОП Горланем Є.В. та ФОП Потєхіним В.Д.
Проте, Договір № КП2 від 01.07.2017р., укладений  між ОСОБА_1 та гр.                ОСОБА_2 , не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки його сторонами є фізичні особи і такий спір не пов`язаний із здійсненням господарської діяльності. Така вимога не відповідає критеріям щодо предметної та суб`єктної юрисдикції, регламентованим ст. 20 ГПК України. При цьому, сторонами у справі позивач визначає ФОП Горлань Є.В. та ФОП Потєхін В.Д., що означає, що вимоги на підставі Договору № КП2 від 01.07.2017р. навіть не адресовані відповідачу, до якого позивається скаржник. З огляду на позовну заяву, яка заявлена скаржником до суду першої інстанції, яка поєднує вимоги до фізичної особи-підприємця на підставі господарських договорів (Договір № СД2 від 01.07.2017р. та Договір № КП1 від 01.06.2017р.) та вимогу фізичної особи на підставі цивільно-правового договору (Договір № КП2 від 01.07.2017р.), суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про неможливість об 'єднання  таких вимог в одне провадження. В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа №203/3057/20 (суддя Ханієва) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми на підставі договору купівлі-продажу № КП2 від 01.06.2017р. У зазначеній справі позивач просить суд стягнути з відповідача 316 000 грн., а також інфляційні втрати та 3 % річних. Таким чином, позов, який було подано ФОП Горлань Є.В. до Господарського суду Дніпропетровської області, містить вимоги, які ґрунтуються на договорі КП2 від 01.07.2017р. тобто, є фактично поданням позову на тій самій підставі та в тій самій сумі, що й позов, поданий раніше до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа №904/4421/21за позовом ФОП Горлань Є.В. до ФОП Потєхіна В.Д. про стягнення грошової суми на підставі договору про спільну діяльність СД1 від 01.06.2017р. Таким чином, позов, який було подано ФОП Горлань Є.В. до Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/668/21, містить вимоги, які ґрунтуються на договорі СД1 від 01.07.2017р. тобто, є фактично поданням позову на тій самій підставі до того самого відповідача, що й позов, розгляд якого вже розпочато у судовому провадженні №904/4441/21.    
          На підставі наведеного,  у відзиві на апеляційну скаргу Фізична особа-підприємець Потєхін Владислав Дмитрович просить залишити без задоволення апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Горланя Євгена Володимировича, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021р. у справі №904/668/21 за позовом ФОП Горланя Є.В. до ФОП Потєхіна В.Д. без змін. 
2.3. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, викладені у відповіді на відзив на апеляційну скаргу.
Позивач у відповіді на відзив на апеляційну скаргу посилається на те, що предмети та підстави позовів за наслідками невиконання Договорів купівлі-продажу №№ КП-1, КВ-2 відрізняються від предмету та підстав позову за Договором № СД-2. Дійсно, відносини сторін за Договорами № КП-1, № КП-2 та № СД-2 пов`язані між собою. Проте така пов`язаність не означає тотожності як відносин між договорами, так і позовних вимог внаслідок невиконання цих договорів. Судові справи за цими договорами є також пов`язаними, але вони не є тотожними. Винесення належного обґрунтованого рішення за Договором № СД-2 неможливо до вирішення інших справ за Договорами № КП-1 та № КП-2, проте наслідком такої залежності мало б стати обов`язкове застосування судом першої інстанції зупинення провадження у справі в порядку п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, а не відмова від розгляду спору з поверненням позовних матеріалів позивачу. 
           3. Апеляційне провадження.
           3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2021р.  відкрито апеляційне провадження та постановлено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції. 
До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Горланя Євгена Володимировича про стягнення з Фізичної особи-підприємця Потєхіна Владислава Дмитровича заборгованості в сумі 668 379,26 грн., з яких:
- вартість майна в сумі 316 000,00 грн.;
- плата за користування грошовими коштами в розмірі 3% річних, по дату фактичного виконання, сума яких станом на дату подання позову, становить 28 154,30 грн.;
- інфляційні втрати по дату фактичного виконання, сума яких станом на дату подання позову, становить 58 124,14 грн.
- компенсація в сумі 209 029,00 грн.;
- плата за користування грошовими коштами в розмірі 3% річних, по дату фактичного виконання, сума яких  станом на дату подання позову, становить 18 623,62 грн.;
- інфляційні втрати по дату фактичного виконання, сума яких  станом на дату подання позову, становить 38 448,20 грн.
Із змісту позовної заяви вбачається, що в позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги, що ґрунтуються на Договорах № КП-1, № КП-2 та № СД-2 від 01.06.2017р.
Позивач зазначає, що за Договором № КП-1 ним подано до Господарського суду Дніпропетровської області позов та  відкрито провадження у справі № 904/7107/20.
За Договором № КП-2 позивачем подано позов до Кіровського районного суду                            м. Дніпропетровська (справа № 203/3057/20).
Дослідивши подану позовну заяву, господарський суд встановив, що остання підлягає поверненню позивачу без розгляду відповідно до норм ч. 1 ст. 173 та ч. 5 ст. 174 ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 173 ГПК України  в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 173 цього Кодексу).
Судом першої інстанції встановлено, що позивач звертаючись до суду з позовною заявою об`єднав позовні вимоги за трьома різними договорами (№ КП-1, № КП-2 та № СД-2 від 01.06.2017р.), включивши в прохальну частину позову суми заборгованості за Договорами № КП-1, № КП-2, відповідно до яких подано позовні заяви до суду та відкриті провадження у справах №№ 904/7107/20, 203/3057/20 з аналогічними майновими вимогами. Суд також зазначає, що під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо виконання відповідачем кожного договору окремо, необхідним є з`ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли по кожному договору, з`ясування обставин щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами, наявність підстав для стягнення заборгованості за кожним з договорів окремо. 
Таким чином, суд першої інстанції встановив наявність підстав для повернення позовної заяви в зв`язку із порушенням правил об`єднання позовних вимог.
Крім того, суд звернув увагу, що згідно з ч.  4 ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належать розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Із змісту ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2020р.  у справі № 203/3057/20 вбачається, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є стягнення заборгованості в сумі 266 000,00 грн., плати за користування грошима в розмірі 3 %, що становить 20 167,44 грн., інфляційних втрат в розмірі 43 958,56 грн. на підставі договору № КП-2 від 01.06.2017р.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2021р. у справі                   № 904/7107/20 прийнято до розгляду позовну заяву ФОП Горланя Євгена Володимировича до ФОП Потєхіна Владислава Дмитровича про стягнення заборгованості у розмірі 63 827,44 грн., з яких 50 000,00 грн. - основний борг, 4 397,43 грн. - 3 % річних, 9 430,01 грн. - інфляційні втрати. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № КП-1 від 01.06.2017р. в частині повної та своєчасної поставки товару. 
Статтею 175 ГПК України виключається можливість відкриття провадження у справі у випадку, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той же предмет із тих же підстав.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що  суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що сумісний розгляд позовних вимог, що ґрунтуються на трьох окремих договорах, які не пов`язані між собою  підставами виникнення та поданими доказами перешкоджатиме з`ясуванню правовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах строку, визначеного Господарським процесуальним кодексом України. 
З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що місцевий господарський суд мав достатні правові підстави для повернення без розгляду позовної заяви Фізичної особи-підприємця Горланя Євгена Володимировича.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався  місцевий господарський суд. 
3.3. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
          Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
          Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала місцевого господарського суду у даній справі має бути залишена без змін.
3.4. Розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог    ст. 129 ГПК України     витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський, суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Горланя Євгена Володимировича  - залишити  без задоволення.                                
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021 року у справі          № 904/668/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

          Головуючий суддя                              _________________                    І.О. Вечірко

          Суддя                                                  _________________                    Т.А. Верхогляд  

          Суддя                                                  _________________                    Л.А. Коваль