ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" січня 2021 р.                                                                    Справа №907/475/17
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого - судді                                                            О.В. Зварич
суддів                                                                                С.М. Бойко
                                                                                             О.П. Дубник,
секретар судового засідання Кіра М.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства "Руськополівське" б/н від 09.11.2020 року (вх. № 01-05/3212/20 від 10.11.2020 року) 
на рішення господарського суду Львівської області від 16.09.2020 року (суддя О.Д.  Запотічняк; повний текст рішення складено 16.09.2020 року)
у справі №907/475/17
за позовом: Заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі: 
- Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області
- Тячівської міської ради Закарпатської області (надалі Тячівська міська рада)
до відповідача: Колективного сільськогосподарського підприємства "Руськополівське" (надалі КСП "Руськополівське")
за участю третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору: 
- Публічного акціонерного товариства "Комерційний інвестиційний банк" (надалі ПАТ  "Комінвестбанк")
- Фермерського господарства "Продукти Карпат" (надалі ФГ "Продукти Карпат")
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_18 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , Фермерське господарство "Мала Голландія" (надалі ФГ "Мала Голландія"), ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_16 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Солотвино" (надалі ТзОВ    "Агро-Солотвино")
про припинення права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсним і скасування державного акта на право постійного користування землею, зобов`язання вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки,

за участю:
від прокуратури: Клак Ю.Г. (посвідчення № 057876 від 05.11.2020 року);
від позивачів: не з`явились;
від відповідача: не з`явився;
від третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору: не з`явились;
від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: не з`явились,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У травні 2017 року Заступник керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Тячівської міської ради Закарпатської області до Колективного сільськогосподарського підприємства "Руськополівське" про припинення права постійного користування земельною ділянкою, яка перебувала в користуванні радгосп-заводу "Руськополівський" на підставі державного акта на право постійного користування землею серії 0ІІ-ЗК №00046 від 24.06.1994 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 46, площею 1487,9 га; визнання недійсним цього державного акта; зобов`язання КСП    "Руськополівське" вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які знаходяться під будівлями підприємства (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).
У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний інвестиційний банк" як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулося до господарського суду Закарпатської області з позовом, у якому просило частково припинити право постійного користування земельною ділянкою КСП "Руськополівське" на земельну ділянку площею 1487,9 га, скасувати державний акт на право постійного користування землею серії 0ІІ-ЗК № 00046 від 24.06.1994 площею 1487,9 га, вартістю 401584210,00 грн, виданий радгосп-заводу "Руськополівський", який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 46, та повернути зазначену земельну ділянку в землі запасу Тячівської міськради.
У жовтні 2018 року Фермерське господарство "Продукти Карпат" як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулося до господарського суду Закарпатської області з позовом, у якому просило припинити КСП "Руськополівське" право постійного користування на земельну ділянку площею 1487,9 га, яка перебувала в користуванні радгосп-заводу "Руськополівський" на підставі зазначеного державного акта на право постійного користування землею, в частині площі 416,612 га та скасувати цей державний акт в частині площі 416,612 га.

Короткий зміст судових рішень першої, апеляційної та касаційної інстанції
Рішенням господарського суду Закарпатської області від 22.02.2019 року у справі №907/475/17 (головуючий-суддя І.Г. Ушак судді: Л.І. Пригара , О.Ф. Ремецькі ) частково задоволено позов Заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області. Припинено право постійного користування земельною ділянкою, яка перебувала в користуванні радгосп-заводу "Руськополівський" на підставі державного акта на право постійного користування землею серії 0ІІ-ЗК № 00046 від 24.06.1994 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №46, площею 1487,9 га. Визнано недійсним державний акт на право постійного користування землею серії 0ІІ-ЗК № 00046 від 24.06.1994 року площею 1487,9 га, вартістю 401584210,00 грн, виданий радгосп-заводу "Руськополівський", який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 46. 
Задоволено позов ПАТ "Комерційний інвестиційний банк". Частково припинено право постійного користування земельною ділянкою КСП "Руськополівське" на земельну ділянку площею 1487,9 га. Скасовано державний акт на право постійного користування землею серії 0ІІ-ЗК №00046 від 24.06.1994, виданий радгосп-заводу "Руськополівський", який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 46. Відмовлено в задоволенні вимог щодо повернення вказаної земельної ділянки в землі запасу Тячівської міськради. 
Задоволено позов ФГ "Продукти Карпат". Припинено КСП "Руськополівське" право постійного користування земельною ділянкою площею 1487,9 га, яка перебувала в користуванні радгосп-заводу "Руськополівський" на підставі державного акта на право постійного користування землею серії 0ІІ-ЗК № 00046 від 24.06.1994 року, в частині 416,612    га. Скасовано державний акт на право постійного користування землею серії 0ІІ-ЗК № 00046 від 24.06.1994 року площею 1487,9 га, виданий радгосп-заводу "Руськополівський", який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 46, в частині 416,612 га.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 року (головуючий-суддя О.І. Матущак судді: О.Л. Мирутенко, Г.Г. Якімець) скасовано рішення господарського суду Закарпатської області від 22.02.2019 року у справі № 907/475/17 в частині задоволення позову Заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області та задоволення позову ПАТ "Комерційний інвестиційний банк". В цій частині прийнято нове рішення, яким в повному обсязі відмовлено в задоволенні позову Заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області та позову ПАТ "Комерційний інвестиційний банк". Рішення господарського суду Закарпатської області від 22.02.2019 року у справі № 907/475/17 в частині задоволення позовних вимог ФГ "Продукти Карпат" змінено. Викладено резолютивну частину рішення щодо позовних вимог ФГ "Продукти Карпат" в редакції, відповідно до якої припинено КСП "Руськополівське" право постійного користування земельною ділянкою, яка перебувала в користуванні радгосп-заводу "Руськополівський" на підставі державного акта на право постійного користування землею серії 0ІІ-ЗК № 00046 від 24.06.1994 року, в частині 28/100 частини всього майнового комплексу, набуте згідно з договором купівлі-продажу від 04.05.2016року, укладеним між КСП "Руськополівське" та ОСОБА_59 , що становить 416,612 га від загальної площі - 1487,9 га на право постійного користування земельною ділянкою. Відмовлено в задоволенні позову в частині скасування державного акта на право постійного користування землею серії 0ІІ-ЗК № 00046 від 24.06.1994 року, площею 1487,9 га, виданого радгосп-заводу "Руськополівський", який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 46, у частині 416, 612 га. Вирішено питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору.
Окремою ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 року ухвалено надіслати цю окрему ухвалу до прокуратури Закарпатської області для вчинення процесуальної дії, передбаченої статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань запису про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_60 за ознаками злочину, передбаченого відповідною частиною статті 358 Кримінального кодексу України та для організації (доручення) проведення досудового розслідування.
Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 року у справі № 907/475/17 відмовлено у задоволенні заяви КСП "Руськополіське" б/н від 22.10.2019 року (вх.№ 01-05/3813/19 від 24.10.2019 року) про стягнення судових витрат. 
Постановою Верховного Суду від 11.03.2020 року частково задоволено касаційні скарги КСП "Руськополіське", ТзОВ «Агро-Солотвино» та ОСОБА_60 (заступника директора ТзОВ «Агро-Солотвино»). Скасовано рішення господарського суду Закарпатської області від 22.02.2019 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 року у справі № 907/475/17 в частині вирішення позовних вимог Фермерського господарства "Продукти Карпат" про припинення Колективному сільськогосподарському підприємству "Руськополівське" права постійного користування на земельну ділянку. Справу №907/475/17 в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 року у справі № 907/475/17 залишено без змін. Скасовано додаткову постанову від 04.11.2019 року та окрему ухвалу Західного апеляційного господарського суду у справі №907/475/17 щодо ОСОБА_60 . Питання розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №907/475/17, передано на вирішення суду першої інстанції за наслідками нового розгляду справи.
У зв`язку з неможливістю сформувати колегію суддів для розгляду справи №907/475/17  на підставі розпорядження голови господарського суду Закарпатської області №01-04/1/20 від 29.04.2020 року, справу №907/475/17 передано на розгляд господарського суду Львівської області, як найбільш територіально наближеного суду.
Ухвалою господарського суду Львівської області від 03.09.2020 року у справі №907/475/17 (суддя О.Д. Запотічняк) залишено без розгляду позовну заяву ФГ "Продукти Карпат" про припинення КСП "Руськополівське" права постійного користування на земельну ділянку.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: С.М. Бойко, О.П. Дубник) залишено без змін ухвалу господарського суду Львівської області від 03.09.2020 року у справі №907/475/17, апеляційну скаргу ФГ "Продукти Карпат" - без задоволення.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції 
Рішенням господарського суду Львівської області від 16.09.2020 року у справі №907/475/17 (суддя О.Д. Запотічняк) (з врахуванням ухвали від 06.10.2020 року про виправлення описки) частково задоволено клопотання КСП "Руськополівське" про відшкодування судових витрат. Стягнуто з Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області на користь КСП "Руськополівське" 9938,60 грн. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області на користь КСП    "Руськополівське" 338,60 грн. Стягнуто з Тячівської міської ради Закарпатської області на користь КСП    "Руськополівське" 338,60 грн. Стягнуто з ПАТ "Комінвестбанк" на користь КСП    "Руськополівське" 5845,47 грн. Стягнуто з ФГ «Продукти Карпат» на користь КСП    "Руськополівське" 2922,73 грн. Відмовлено в задоволенні стягнення решти судових витрат.
Повністю задоволено заяву ТзОВ «Агро-Солотвино». Стягнуто солідарно 3524,00грн. з Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області, Тячівської міської ради Закарпатської області, Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області на користь ТзОВ «Агро-Солотвино». 
Повністю задоволено заяву ОСОБА_60 . Стягнуто солідарно 2102,00 грн. з Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області, Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Тячівської міської ради Закарпатської області на користь ОСОБА_60 (а.с.74-82, т.17).
Суд першої інстанції встановив, що витрати на судовий збір, понесені КСП    «Руськополівське» підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 17529,00 грн. Даний судовий збір був сплачений платіжним дорученням №10 від 25.03.2019 року за подання апеляційної скарги у справі №907/475/17. Судом стягнуто з Тячівської міської прокуратури Закарпатської області на користь відповідача судовий збір в сумі 9600,00  грн., з ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» - 5286,00 грн., з ФГ «Продукти Карпат» - 2643,00 грн. Витрати КСП «Руськополівське», пов`язані з надсиланням поштових відправлень на суму 1855,00 грн. суд стягнув у відсотковому співвідношенні із сторін, як заявлено відповідачем: з позивачів 54,76% (1015,80 грн.) у рівних частинах, а саме - по 338,60 грн. та з третіх осіб, які заявили самостійні вимоги на предмет спору 45,24% (1015,80 грн.) пропорційно до заявлених позовних вимог, які оплачені судовим збором, а саме з ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» - 30,16% від загальної суми, що складає 559,47 грн. та з ФГ «Продукти Карпат» - 15,08 % від загальної суми, що складає 279,73 грн.
Щодо витрат КСП «Руськополівське» на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 907/475/17 у всіх інстанціях, то суд відмовив у їх стягненні, вказавши, що відповідач не надав договорів про надання правової допомоги, покликання на які містяться в актах приймання-передачі надання правової допомоги від 19.08.2019 року, 17.10.2019 року. Тому суд дійшов висновку, що адвокатські витрати в сумі 53000,00 грн. до задоволення не підлягають. Щодо акта приймання-передачі надання правової допомоги від 07.09.2020 року на суму 6000,00 грн., суд встановив, що цей акт не стосується даної справи, оскільки з його змісту вбачається, що послуги надавались в апеляційній інстанції у справі №Н 806/1943/18. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

КСП «Руськополівське» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 16.09.2020 року у справі №907/475/17, в якій просить скасувати зазначене рішення суду в частині відмови у стягненні 77523,61 грн. судових витрат, ухвалити в цій частині нове рішення, яким:
- стягнути з ФГ «Продукти Карпат» на користь КСП «Руськополівське» суму 27516,40 грн., яка складається із: сплаченого судового збору в суді касаційної інстанції у розмірі 3524,00 грн., 10000,00 грн. витрат на правову допомогу в суді касаційної інстанції; 7992,40 грн. витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції (15,08% від загальної суми витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції - 53000,00 грн.); 6000,0 грн. витрат на правову допомогу в суді першої інстанції у зв`язку з новим розглядом справи; 
- стягнути з Тячівської міської ради Закарпатської області на користь КСП    «Руськополівське» суму 14674,27 грн., яка складається з: 5000,00 грн. витрат на правову допомогу в суді касаційної інстанції; 9674,27 грн. витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції (18,25% від загальної суми витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції - 53000,00 грн.);
- стягнути з Тячівської місцевої прокуратури на користь КСП «Руськополівське» 9674,27 грн. витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції (18,25% від загальної суми витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції - 53000,00 грн.);
- стягнути з ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» на користь КСП    «Руськополівське» 15984,40 грн. витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції (30,16% від загальної суми витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції - 53000,00 грн.).
Залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 16.09.2020 року у справі №907/475/17 в частині стягнутих судових витрат на користь КСП    «Руськополівське» у розмірі 19384,00 грн., ТзОВ «Агро-Солотвино» у розмірі 3524,00 грн., ОСОБА_60 у розмірі 2102,00 грн. Стягнути солідарно з позивачів на користь КСП «Руськополівське» судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 16.09.2020 року у справі №907/475/17. 
Скаржник вказує, що суд першої інстанції не розглянув і не вирішив питання щодо його витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та правовою допомогою в суді касаційної інстанції. Також стверджує, що суд не врахував всіх доказів щодо судових витрат відповідача в інших інстанціях. Між тим, зауважує, що інші учасники справи не заперечували проти заявленого до стягнення розміру судових витрат на правову допомогу. Вважає, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на формалізмі, де до уваги не взято реальні докази понесення витрат (платіжні доручення і квитанції), складність справи і об`єм виконаної адвокатом роботи у всіх інстанціях.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

В.о. керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вимог КСП «Руськополівське» щодо стягнення витрат на правову допомогу у справі №907/475/17, оскільки такі не підтверджені належними доказами. Водночас, зауважує, що при вирішенні питання про стягнення судового збору, суд не врахував ч. 4 ст. 129 ГПК України, якою передбачено, що у разі відмови в позові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача, а не на прокурора. Тобто, у цій справі обов`язок відшкодувати судові витрати може бути покладено на ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області та Тячівську міську раду, а не на прокурора. Просить врахувати вказане при розгляді апеляційної скарги. Апеляційну скаргу КСП «Руськополівське» на рішення господарського суду Львівської області від 16.09.2020 року у справі №907/475/17 залишити без задоволення.
Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ФГ "Продукти Карпат", в письмових поясненнях (вх. № 01-04/70/21 від 06.01.2021 року) вважає доводи скаржника безпідставними та такими, що не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції. Просить залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу - без задоволення. 

Позивачі, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПАТ    "Комінвестбанк" та треті особи (на стороні позивача та відповідача) не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти доводів скаржника, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу КСП «Руськополівське».
Позивачі, відповідач та треті особи не делегували своїх представників у судове засідання. 
Представник відповідача Аваєва Н.В., яка діє на підставі ордеру серії АІ № 1067185 від 09.11.2020 року, подала через систему «Електронний суд» заяву (вх. № 01-04/71/21 від 11.01.2021 року) про проведення судового засідання без її участі. 
З`ясовуючи обставини про ознайомлення інших учасників справи з датою, часом та місцем її розгляду, суд встановив, що 04.12.2020 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року про призначення розгляду справи № 907/475/17 на 11.01.2021 року о 12 год. 15 хв. надіслано на повідомлені суду електронні адреси учасників справи.
Крім того, відповідне оголошення було розміщене на офіційному сайті суду.
Ухвала Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень України (№93261266), тобто є загальнодоступною.
Учасники справи зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням у їх справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Також в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року було роз`яснено учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду або поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, шляхом звернення до суду з відповідним клопотанням в порядку, визначеному ст. 197 ГПК України.
Враховуючи висновки Європейського Суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», і те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що справу може бути розглянуто при відсутності позивачів, відповідача та третіх осіб.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи відповідно до частин 1-3 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В силу частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)  дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі закриття провадження або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У даній справі на підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи приєднано: договори про надання правової допомоги № 05/03 від 23.05.2019 року, №05/03, 05/04 від 23.05.2019 року (а.с.4-7, 36-39, т.17), ордер серії АІ №1055879 від 11.09.2020 року на надання правової допомоги КСП    «Руськополівське» адвокатом Аваєвою Н.В. (а.с. 45, т.17), акти приймання-передачі надання правової допомоги від 17.10.2019 року, від 19.08.2019 року, від 13.03.2020 року, від 07.09.2020 року загальною вартістю 74000,00 грн. (а.с. 3, 26, 27, 33, т. 17) , рахунки фактури від 17.10.2019 року, від 19.08.2019 року, від 13.03.2020 року, від 07.09.2020 року на суму 74000,00 грн. та відповідні квитанції про отримання готівки (а.с. 2, 8, 24, 25, 34, 35, т. 17).
Зі змісту актів приймання-передачі надання правової допомоги від 17.10.2019 року та від 19.08.2019 року загальною вартістю 53000,00 грн. вбачається, що їх складено до договору про надання правової допомоги №05/07 від 22.05.2019 року, який відсутній в матеріалах справи. 
Колегія суддів також дослідила зміст акту приймання-передачі надання правової допомоги від 07.09.2020 року на суму 6000,00 грн. та встановила, що цей акт не стосується даної справи, оскільки містить посилання на справу № Н/806/1943/18.
Наведені обставини дають підстави погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не довів належними доказами факту понесення витрат на оплату послуг адвоката в загальній сумі 59000,00 грн. 
Отже, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання відповідача в цій частині вимог є правомірним, а доводи апеляційної скарги - безпідставними. 
Між тим, суд першої інстанції помилково залишив поза увагою акт приймання-передачі надання правової допомоги від 13.03.2020 року до договору про надання правової допомоги №05/04 (05/03) від 23.05.2019 року на суму 15000,00 грн., рахунок-фактуру від 13.03.2020 року та квитанцію про отримання готівки №20200317/001, якими підтверджено понесення відповідачем витрат на правову допомогу у Верховному Суді (суді касаційної інстанції) при розгляді справи №907/475/17 (а.с.33-34, т.17).
Також відповідачем КСП «Руськополівське» згідно платіжного доручення № 65 від 05.12.2019 року було сплачено судовий збір в сумі 3524,00 грн. за подання касаційної скарги на рішення суду в частині задоволення вимог ФГ «Продукти Карпат» у справі №907/475/17 (а.с.61, т.12).
Таким чином, при розгляді даної справи в суді касаційної інстанції відповідач поніс судові витрати в загальній сумі 18524,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У своїй апеляційній скарзі скаржник просить, зокрема: стягнути з ФГ «Продукти Карпат» на користь КСП «Руськополівське» суму 27516,40 грн., яка складається із: сплаченого судового збору в суді касаційної інстанції у розмірі 3524,00 грн. та 10000,00  грн. витрат на правову допомогу в суді касаційної інстанції, а також з Тячівської міської ради Закарпатської області на користь КСП «Руськополівське» 5000,00 грн. витрат на правову допомогу в суді касаційної інстанції.
Враховуючи вищеописані постанову Верховного Суду від 11.03.2020 року, ухвалу господарського суду Львівської області від 03.09.2020 року про залишення без розгляду позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - ФГ «Продукти Карпат» у справі № 907/475/17, межі доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що судові витрати підлягають відшкодуванню шляхом стягнення з ФГ «Продукти Карпат» на користь КСП «Руськополівське» в сумі 16446,73  грн. (10000 грн. витрат на правову допомогу в суді касаційної інстанції, 3524,00  грн. сплаченого судового збору в суді касаційної інстанції, 2643,00 грн. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції  та 279,73 грн. витрат на поштові відправлення).
Щодо вимог КСП «Руськополівське» про стягнення витрат на правничу допомогу з Тячівської міської ради, необхідно зазначити таке.
Зі змісту договору про надання правової допомоги №05/04 (05/03) від 23.05.2019 року, акту приймання-передачі надання правової допомоги від 13.03.2020 року, рахунку-фактури від 13.03.2020 року та квитанції про отримання готівки №20200317/001 в сумі 15000,00 грн., наданих на підтвердження витрат на правову допомогу у суді касаційної інстанції, суд встановив, що заявником не розмежовано розміру зазначених витрат по кожному з позивачів та розміру цих витрат по конкретних процесуальних документах, які складались адвокатом, що унеможливлює задоволення його вимог про стягнення з Тячівської міської ради 5000,00    грн. витрат на правову допомогу в суді касаційної інстанції, пов`язаних з участю в судових засіданнях, підготуванням відзиву та інших клопотань і заяв.
Колегія суддів враховує, що рішення господарського суду Львівської області від 16.09.2020 року у справі №907/475/17 не оскаржується апелянтом в частині стягнення судових витрат на користь КСП «Руськополівське» у відповідних розмірах з ТзОВ «Агро-Солотвино», ОСОБА_60 . 
Доводи скаржника про те, що учасники справи не заперечували проти розміру заявлених ним до стягнення витрат на правничу допомогу, суд не приймає до уваги, оскільки відповідні заперечення прокурора викладені в його письмовому поясненні, поданому до суду першої інстанції (вх. №26918/20 від 16.09.2020 (а.с.10-15, т.17).
За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. 
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення в частині розгляду клопотання КСП «Руськополівське» про відшкодування судових витрат місцевий господарський суд не у повній мірі дослідив обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим рішення підлягає зміні в частині судових витрат, які підлягають до стягнення з ФГ «Продукти Карпат» на користь КСП  «Руськополівське».

Керуючись, ст. ст. 86, 123, 126, 129, 130, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства "Руськополівське" б/н від 09.11.2020 року (вх. № 01-05/3212/20 від 10.11.2020 року) задоволити частково.
Рішення господарського суду Львівської області від 16.09.2020 року у справі №907/475/17 змінити, виклавши пункт 5 резолютивної частини рішення в такій редакції:
«Стягнути з Фермерського господарства «Продукти Карпат» (90551, вул. Головна, буд. 201/1, код ЄДРПОУ 40941028) на користь Колективного сільськогосподарського підприємства «Руськополівське» (90551, Закарпатська обл., Тячівський р-н, с. Руське Поле, вул. Головна, буд. 173, код ЄДРПОУ 00413883) 16446,73 грн.».
В іншій частині рішення господарського суду Львівської області від 16.09.2020 року у справі №907/475/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                 О.В. Зварич 

Суддя                                                                                                    С.М. Бойко

Суддя                                                                                                    О.П. Дубник