ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/8429/16-а
адміністративне провадження № К/9901/14154/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,
суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби України у Харківській області 
на постанову Київського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2016 року (Судді: Бородіна Н.М.),
та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року (Судді: Сіренко О.І., Спаскін О.А., Любчич Л.В.),
у справі № 640/8429/16-а
за позовом ОСОБА_1 
до Харківської митниці Державної фіскальної служби України у Харківській області 
про визнання протиправною та скасування постанови , - 

ВСТАНОВИВ:
В травні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківської митниці Державної фіскальної служби України у Харківській області (далі - відповідач, Харківська митниця) з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №767/80700/15 від 03.03.2016 р.   за ст.485 МК України.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року, позов задоволено.
Не погодившись з рішеннями суддів першої та апеляційної інстанції,відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Касаційну скаргу обґрунтував тим, що оскаржувана постанова є правомірною, оскільки позивачем при декларуванні товару невірно визначений код УКТ ЗЕД, що класифіковано митним органом, як не заявлення за встановлено формою необхідних даних для здійснення митного контролю правдивих відомостей стосовно оподаткованого товару та вчинення позивачем дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 15.12.2015 року у відношенні позивача був складений протокол № 767/80700/15 за ст. 485 МК України.
Постановою т.в.о. заступника Харківської митниці ДФС від 03.03.2016р. у справі № 767/80700/15        ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6070,56 грн.
Так згідно постанови 05.11.2015 року до митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС декларантом ТОВ «Євро-Диліжанс» ОСОБА_1 для митного контролю та митного оформлення було подано ЕМД №807100000/2015/039881 в режимі «IM 40АА» на товари у тому числі товар №2 «вироби зі скловолокна у вигляді матів, без ниток : E-GLASS STITCH COMBO МАТ прошитий комбомат Е-скло Е-ВХ450-1600 кг - 32 рул. Комбінований матеріал, який складається із шару тканини з рівниці з`єднаний хаотично рубленими скловолокнами. Виробник: CHANGSHU DONGYU INSULATED COMPO UND MATERIALS CO. LTD. Країна походження товару: CN», код товару згідно з УКТ ЗЕД « 7019319000», вартістю 84313,40 грн., ставка мита 8%. Товар надійшов з Китаю на адресу ТОВ «ВІКОТЕКС» на підставі контракту від 02.06.2015 року №02- 06/2015, інвойсу від 10.08.2015 №2., СMR від 28.08.2015 №036226 та коносаменту від 27.07.2015 №579617447.
Під час проведення перевірки відомостей, заявлених декларантом ОСОБА_1 в електронній ВМД № 807100000/2015/039881 від 05.11.2015 року, відповідно до висновку Харківського управління з питань експертизи та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 16.11.2015 №142008800300 та Рішення про визначення коду товару від 04.12.2015 року № КТ-807000013-0428-2015, винесеному відділом класифікації товарів УАМП та МТР Харківської митниці ДФС, встановлено, що вищевказаний товар в дійсності має найменування «Комбомати прошиті «Е- GLASS STITCH COMBO МАТ Е-ВХ450» являють собою неткані матеріали, виготовлені з двох шарів джгутів скляних монониток, розподілених паралельно та перпендикулярно по відношенню одного шару до іншого, шари з`єднані між собою поліефірною ниткою в`язально-прошивним способом, з виробів неможливо витягнути вручну окремі скляні нитки без ушкодження самого виробу», відповідає коду згідно з УКТЗЕД « 7019390000», ставка мита 10%. У зв`язку зі зміною коду товару № 2 визначену ставку мита збільшено, внаслідок чого було виявлено недобори митних платежів на загальну суму 2023,52 гривні.
Внаслідок виявлених порушень ОСОБА_1 визнаний винним у скоєні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, а саме не заявлення за встановленою формою необхідних даних для здійснення митного контролю правдивих відомостей стосовно оподаткуванню товару, вчинення дій спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Скасовуючи оскаржувану постанову митного органу суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що накладення стягнення є неправомірним, оскільки відповідачем не доведено наявність у позивача прямого умислу за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне. 
Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Так, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з   УКТ ЗЕД   та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно       статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.
Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких «потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Як вірно встановлено судами, у технічному описі товару позивачем зазначалося: (мовою оригінала - «Комбомат (combomat) - это :комбинированный материал, состоящий из слоя ровинговой ткани, соединенного с хаотично распределенными рублеными стекловолокнами. В отличае от «классического» - стекломата, волокна не скреплены между собой, а прочно пришиты к слою ровинговой и полиэфирными нитями. Благодаря этому, комбомат позволяет достичь большей прочности, меньше толщины и уменьшенного расхода смолы в конечном композите». 
Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами   УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою   Митного тарифу України, затвердженого   Законом України «Про митний тариф України»   . В товарній позиції 7019 УКТ ЗЕД   класифікуються скловолокно (включаючи скловату) та вироби з нього (наприклад, нитки, тканини), 701931             - класифікуються       мати, 701939 - класифікуються тонкі тканини (вуалі) .
Тобто позивач, самостійно визначаючи код УКТ ЗЕД    товару, надав детальний опис та підстави віднесення товару до вказаного коду.
Проте відповідачем прийняте рішення про неправомірне застосування товару з врахуванням проведеного висновку експерта Харківського управління з питань експертизи та досліджень від 16.11.2015 р. За вказаним висновком встановлено, що визначальний елементний склад товару - характерний для скляних матеріалів. Крім цього експерт посилався на те, що визначити природу волокон, хімічний склад у масових відсотках (зокрема, кількісний вміст оксиду кремнію/кремнезему тощо) і, як наслідок однозначно ідентифікувати виріб як виріб зі скловолокна чи з іншого - мінерального волокна у розумінні пояснень до УКТЗЕД не виявилося можливим, у зв`язку з відсутністю спеціального обладнання.
Отже у даному випадку, як вірно встановлено судами, мав місце складний випадок класифікації товару, який потребував спеціальних знань експерта, що в свою чергу підтверджує лише помилковість визначеного позивачем коду митної вартості, а ніяк не вказує на прямий умисел з боку позивача при віднесенні коду товару до УКТ ЗЕД, або заявленння ним неправдивих відомостей.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про недоведеність відповідачем факту наявності у позивача прямого умислу при віднесенні коду товару до УКТ ЗЕД, або заявленння ним неправдивих відомостей, що свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України.

Доводи касаційної скарги є ідентичними доводам апеляційної скарги та не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування судових рішень.

Відповідно до частини 1   ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341,345,349,  350,   355,   356,   359 Кодексу

адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби України у Харківській області залишити без задоволення. 

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі № 640/8429/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:                                                                                І.А. Васильєва   

Судді:                                                                                                                  С.С. Пасічник        
                                                                                                       
                                                                                                                   В.П. Юрченко