П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4395/20	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.                      ухвала суду першої інстанції постановлена у м. Одеса                      25 травня 2020 року 	
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,
при секретарі                                                            Голобородько Д.В.,

за участі:
представника апелянта                                        Туніка В.М.,
представника МЮУ                                                  Пуйди Є.Ю.,          

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом заступника прокурора Одеської області, в інтересах Міністерства юстиції України, Міністерства культури України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України до державного реєстратора Комунального підприємства Юридичний департамент реєстрації ОСОБА_1 , за участі третьої особи на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Отель», про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заступник прокурора Одеської області, в інтересах Міністерства юстиції України, Міністерства культури України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги державному реєстратору Комунального підприємства Юридичний департамент реєстрації Кротовій Світлані Олександрівні, а саме: визнання протиправним та скасування рішення від 19 липня 2019 року № 47871218, на підставі якого за ТОВ «Гранд Отель» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 3350,4 кв.м, яка розташована в м. Одесі по Приморському бульвару, 7; припинення права власності ТОВ «Гранд Отель», на нежитлову будівлю загальною площею 3350,4 кв.м, яка розташована в м. Одесі по Приморському бульвару, 7.
При цьому, разом з адміністративним позовом заступником прокурора Одеської області подано заяву про забезпечення адміністративного позову, шляхом: заборони ТОВ «Гранд Отель» чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єкта нерухомості, який розташований в м. Одесі по Приморському бульвару, 7; заборони ТОВ «Гранд Отель», будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії та дії щодо відчуження нерухомого майна, яке розташоване в м. Одесі по Приморському бульвару, 7.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви заступник прокурора Одеської області про забезпечення адміністративного позову.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвали, та прийняти нову, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано того, що відмова у задоволенні відповідної заяви може спричинити незворотні зміни спірного об`єкту нерухомості та спричинити неможливість виконання судового рішення у справі.
Крім того, апелянтом зазначається про протиправність оскаржуваного рішення державного реєстратора, що на його переконання свідчить про необхідність забезпечення адміністративного позову.
В свою чергу, третьою особою подано відзив на отриману апеляційну скаргу, з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законну та обґрунтовану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову, так як прокурором не доведено необхідності у забезпеченні його адміністративного позову.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у межах спірних правовідносин відсутня необхідність вжиття заходів забезпечення позову, внаслідок чого судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні поданої заяви, з яким частково погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 вказаної статі встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин прокуратура бажає скасувати рішення державного реєстратора від 19 липня 2019 року № 47871218, на підставі якого внесено запис про право власності за ТОВ «Гранд Отель» на нежитлову будівлю, загальною площею 3350,4 кв.м, яка розташована в м. Одесі по Приморському бульвару, 7.

Крім того, прокуратура у судовому порядку бажає припинити права власності ТОВ «Гранд Отель», на нежитлову будівлю загальною площею 3350,4 кв.м, яка розташована в м. Одесі по Приморському бульвару, 7.
При цьому, разом з адміністративним позовом заступником прокурора Одеської області подано заяву про забезпечення адміністративного позову, шляхом: заборони ТОВ «Гранд Отель» чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єкта нерухомості, який розташований в м. Одесі по Приморському бульвару, 7; заборони ТОВ «Гранд Отель», будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії та дії щодо відчуження нерухомого майна, яке розташоване в м. Одесі по Приморському бульвару, 7.
В даному випадку, позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення адміністративного позову у зв`язку з наявністю у нього суб`єктивного переконання, що у межах спірних правовідносин існує пряма загроза порушення його прав та інтересів, а також прав та інтересів суб`єктів владних повноважень, в інтересах яких він звернувся до суду.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
В даному випадку, колегія суддів зазначає, що у межах спірних правовідносин прокуратура оскаржує спірне рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на підставі зібраних прокуратурою доказів.
При цьому, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано у ході апеляційного розгляду даної справи, прокуратурою не надано суду жодних доказів та не зазначено чітких фактів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди власним правам, свободам та інтересам, як і правам, свободам та інтересам осіб, яких вона представляє.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що у випадку наявності у спеціального суб`єкта владних повноважень переконання про те, що суб`єктом господарської діяльності здійснюються протиправні дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єкта нерухомості, він вправі звернутись до суду з вимогами про приведення  такого об`єкту нерухомості у первісний стан.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокуратурою не наведено підстав, з яких вбачається, що поновлення прав та інтересів, які можливо порушено спірними реєстраційними діями, стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
В свою чергу, погодження з посиланнями прокуратури про протиправність оскаржуваного рішення державного реєстратора, без дослідження обставин та доказів у справі, на думку колегії суддів, є фактично вирішенням цього спору по суті, що у свою чергу не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Тому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на прокуратуру Одеської області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 11 листопада 2020 року.

Головуючий:                                                                                О.В. Яковлєв

Судді:                                                                                          Ю.М. Градовський

  А.В. Крусян