ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 р. 	Справа № 440/4983/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної поліції України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 (суддя Шафорост А.В.; м. Полтава) по справі № 440/4983/19
за позовом   ОСОБА_1     
до Національної поліції України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України                    
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 /далі – позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою /з урахуванням уточненої позовної заяви/ до Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів /далі – відповідач/ про визнання  учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про:
- визнання протиправним та скасування рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України №6/VIII/XVII/1 від 13 вересня 2019 року про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;
- зобов`язання Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання  учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення /а.с. 50-61/. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України №6/VIII/XVII/1 від 13 вересня 2019 року.
Зобов`язано Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 серпня 2018 року про надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення про надання   ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 40108578) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у загальній сумі 5928,81  грн (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень вісімдесят одна копійка), в.ч. витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5160,41грн (п`ять тисяч сто шістдесят гривень сорок одна копійка).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, надання судом невірної оцінки наявним у справі доказам, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 та прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що наказом в Полтавській області № 1205 від 11 вересня 2017 року позивач відряджався до Луганської області саме для проходження стажування, а не для безпосередньої участі у проведенні АТО, забезпеченні її проведення. Скаржник зазначає, що включення до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань здійснюється на підставі СТ (ШТ) НПУ, наказів ГУНП про відрядження працівників у підпорядкування керівника АТО та посвідчення про відрядження. Натомість, в даному випадку, відсутні будь-які документи, які б свідчили про те, що уповноваженими органами були видані розпорядження щодо залучення позивача до проведення антитерористичної операції. В період проходження стажування ОСОБА_1 здійснював загальні завдання поліцейського, при цьому до заходів, пов`язаних із безпосередньою участю в АТО, а також до заходів забезпечення її проведення позивач не залучався, що фактично і підтверджується відсутністю відповідних належних документів, які є правовою підставою для надання статусу. 
Позивач подав до суду письмові пояснення в яких, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін. Вказує, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року у справі №440/4516/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року, встановлений факт його перебування в зоні антитерористичної операції. Вважає, що позивач надав до Комісії всі необхідні належні, допустимі та достовірні письмові докази, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій відповідно до чинного законодавства України, проте відповідачем протиправно повторно відмовлено позивачу в наданні статусу учасника бойових дій з тих самих підстав, які були викладені в попередньому рішенні.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 1205 від 11 вересня 2017 року на виконання вимог голови Національної поліції України та начальника ДКЗ Національної поліції України направлено для проходження стажування до ГУНП в Луганській області з 14 вересня 2017 року по 14 січня 2018 року рядового поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Лубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області /а.с. 121/.
05 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни з заявою про надання йому статусу учасника бойових дій /а.с. 117-120/.
Рішенням комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України №6/II8XVII/15 від 19 вересня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій.
З вказаним рішенням ОСОБА_1 не погодився та оскаржив його до суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року у справі №440/4516/18 /а.с. 15-24, 107-116/ позов ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 19 вересня 2018 року №6/II/ЧМШШ/15 про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій; зобов`язано комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій; в решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року /а.с.25-33, 104-106/ рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року у справі №440/4516/18 залишено без змін.
Відповідно до витягу з протоколу № 6 засідання комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 13 вересня 2019 року /а.с. 102-103/ на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року у справі №440/4516/18, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року, комісією Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України повторно розглянуто питання надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та у зв`язку з відсутністю правових підстав, зокрема витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи  заступника керівника Антирористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витягів з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення, вирішено відмовити у наданні статусу учасника бойових дій.
Рішенням комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України № 6/VIII/XVII/1 від 13 вересня 2019 року /а.с. 36/ відмовлено ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій на підставі:
1. Пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
2. Абзацу 2 пункту 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413.
3. Абзацу 2 пункту 4 розділу II Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2016 року №405, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 червня 2016 року за №857/28987.
Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у наданні йому статусу учасника бойових дій, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  позивач, перебуваючи в зоні АТО у період з  14 вересня 2017 року по 14 січня 2018 року, залучався до виконання завдань із забезпечення публічної безпеки та порядку та забезпечував проведення антитерористичної операції на території Луганської області, а відтак має право на отримання статусу учасника бойових дій на підставі поданих Комісії документів.
З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України №6/VIII/XVII/1 від 13 вересня 2019 року про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку: 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Статтею 75 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що післядипломна освіта поліцейських здійснюється на загальних засадах, визначених Законом України "Про вищу освіту", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, і складається з: 1) спеціалізації; 2) перепідготовки; 3) підвищення кваліфікації; 4) стажування.
Порядок організації післядипломної освіти поліцейських установлює Міністерство внутрішніх справ України з урахуванням положень цього та інших законів.
Наказом Міністерства внутрішніх справ від 24 грудня 2015 року № 1625, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 січня 2016 року за № 76/28206, затверджено Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, яким визначаються організаційно-правові засади організації післядипломної освіти працівників Національної поліції України (далі - поліція), що проходять службу (працюють) на посадах, які за класифікацією професій належать до категорій керівників, професіоналів, фахівців та робітничих кадрів (далі - працівники поліції) (п.1 р.1 Положення).
Відповідно до п. 3 р. 1 наведеного Положення метою післядипломної освіти є задоволення індивідуальних потреб працівників поліції в особистому професійному зростанні, забезпечення потреб держави у кваліфікованих кадрах високого рівня професіоналізму та культури, здатних компетентно і відповідально виконувати свої функції.
Згідно з п.1 р. ІІІ цього Положення одним із видів післядипломної освіти є стажування, яке передбачає набуття працівником поліції досвіду виконання завдань і обов`язків певної професійної діяльності або галузі знань.
Пунктом 1 р. ІХ вказаного Положення встановлено, що стажування працівників поліції здійснюється з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок і компетенцій, здобутих у результаті теоретичної підготовки.
Вичерпний перелік працівників поліції, які згідно з законом зобов`язані пройти стажування, визначені у п.2 р.ІХ наведеного Положення, зокрема:
- працівники поліції, які зараховані до кадрового резерву,
- для просування по службі;
- працівники поліції, які вперше призначені на посади керівного складу Національної поліції України;
- інші працівники поліції - при призначенні на нову посаду.
Колегія суддів звертає увагу, що накази ГУНП від 11.09.2017 № 1205 та від 20.09.2017 № 3433 відповідно до яких позивача направлено на стажування позивачем не оскаржувалися та їх законність не є предметом дослідження у цій справі.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що суть даного спору стосується наявності у позивача права на отримання статусу учасника бойових дій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, відповідно до п.1 якого цей Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб.
Згідно п. 2 Порядку № 413 (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), статус учасника бойових дій надається:
- військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
- особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Відповідно до п. 2-1 Порядку № 413, статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.
Згідно п. 4 Порядку № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:
для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;
для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.
Відповідно до п. 5 Порядку № 413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції. Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісія). Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.
Приписами п. 6 Порядку № 413 визначено, що особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.
Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Пункт 8 цього Порядку передбачає, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.
У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.
Аналогічні норми містяться у Положенні про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженому наказом МВС України від 23 травня 2016 року №405, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2016 року за №857/28987, зокрема, п.1 р.ІІІ цього Положення передбачає, що статус учасника бойових дій надається поліцейським у разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення, на строк не менше 30 днів.
Поліцейським, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження зі зброєю та ухилення від служби шляхом самокалічення або симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.
Згідно з п. 2 р. ІІІ вищезазначеного Положення, Комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій на підставі таких документів: для поліцейських, які брали участь в антитерористичній операції, - витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витягів з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документів про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інших офіційних документів, виданих державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь поліцейського у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення; для поліцейських, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документів, зазначених в абзаці другому цього пункту, а також витягів з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.
Комісія приймає рішення про надання статусу учасника війни на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції) чи до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях (витяги з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях), а також документів про направлення у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень). (п. 3 розділу ІІІ цього ж Положення).
За змістом п. 4 розділу ІІІ Положення № 405 для надання статусу учасника бойових дій поліцейським, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, відповідні керівники, у підпорядкуванні яких поліцейські проходили службу, у місячний строк після завершення виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України) зобов`язані подати на розгляд Комісії довідки за формою згідно з додатком 1 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (зі змінами), та документи, зазначені в пунктах 1, 2 цього розділу, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій. У разі якщо місце постійної дислокації підрозділу або установи, закладу знаходиться безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, відповідні керівники подають документи на розгляд Комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після призначення поліцейських на відповідні посади.
З системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку, що чинним законодавством України, яке регулює питання щодо процедури надання статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення визначений чіткий алгоритм дій щодо надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, однією з умов якого є розгляд документів відповідною комісією утвореною міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи.
Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач, звертаючись до відповідача, документів, зазначених в пункті 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, - на підтвердження факту залучення до проведення антитерористичної операції, не надав.
Як свідчать матеріали справи, відповідно до довідки Рубіжанського відділу поліції ГУНП в Луганській області від 12 грудня 2017 року №16152/м/36-17 /а.с. 138-139/ оперуповноважений ВКП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції Шафорост А.В.:
- згідно книги службових нарядів Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області був залучений на патрулювання з метою забезпечення охорони публічного порядку, боротьби з тероризмом, запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, в межах проведення АТО на території м.Рубіжне Луганській області: 15 вересня 2017 року, 16 вересня 2017 року, 17 вересня 2017 року, 20 вересня 2017 року, 21 вересня 2017 року, 23 вересня 2017 року, 25 вересня 2017 року, 27 вересня 2017 року, 09 жовтня 2017 року, 12 жовтня 2017 року, 17 жовтня 2017 року, 27 жовтня 2017 року, 02 листопада 2017 року, 05 листопада 2017 року, 12 листопада 2017 року, 25 листопада 2017 року, 01 грудня 2017 року, 05 грудня 2017 року, 06 грудня 2017 року, 07 грудня 2017 року, 08 грудня 2017 року, 09 грудня 2017 року, 11 грудня 2017 року, 12 грудня 2017 року;
- дорученням начальника Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області №84 від 22 вересня 2017 року у термін часу із 24:00 23 вересня 2017 року до 05:00 24 вересня 2017 року був залучений до відпрацювання міста з метою стабілізації криміногенної ситуації на території міста;
- наказом начальника Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області №166 від 28 вересня 2017 року був відряджений з 29 вересня 2017 року по 06 жовтня 2017 року з метою забезпечення охорони громадського порядку, боротьби з тероризмом, запобіганням, виявленням та припиненням злочинів, вчинених з терористичною метою, в межах проведення АТО на території Луганської області у зв`язку зі змінами розрахунку особового складу для несення служби на блокпосту БП-15-Л "Бараниківка" терміном на 8 діб;
- дорученням начальника Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області №109 від 16 листопада 2017 року у термін часу із 16:00 до 24:00 17 листопада 2017 року був залучений до несення служби на блокпосту "Томашевський міст" з метою забезпечення охорони громадського порядку, боротьби з тероризмом, запобігання, виявлення та припинення злочинів вчинених з терористичною метою в межах проведення АТО на території Луганської області.
Так, згідно з наказом начальника Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області №166 від 28 вересня 2017 року /а.с. 128-129/ у зв`язку зі змінами розрахунку особового складу   ОСОБА_2 відряджено з 29 вересня 2017 року по 06 жовтня 2017 року для несення служби на блокпост БП-15-Л "Бараниківка" терміном на 8 діб з метою забезпечення охорони громадського порядку, боротьби з тероризмом, запобіганням, виявленням та припиненням злочинів, вчинених з терористичною метою, в межах проведення АТО на території Луганської області.
Відповідно до довідки Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області №12901/111/36-17 від 10 жовтня 2017 року /а.с. 136/ ОСОБА_1 отримав зброю та спец засоби (АК-74, МП, броніжелет, шолом бойовий та набої до зброї) в Рубіжанському ВП ГУНП в Луганській області 29 вересня 2017 року о 08 годині 00 хвилин для заступу на блок-пост та здав 06 жовтня 2017 року о 08 годині 00 хвилин.
Згідно з дорученням начальника Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області №84 від 22 вересня 2017 року /а.с.132 -133/ у період часу із 24:00 23 вересня 2017 року до 05:00 24 вересня 2017 року ОСОБА_1 залучено до відпрацювання міста з метою стабілізації криміногенної ситуації на території міста у зоні АТО.
Відповідно до доручення начальника Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області №109 від 16 листопада 2017 року /а.с. 134-135/ на виконання вимог наказу ГУПН №4294 від 13 листопада 2017 року з метою ефективного виконання завдань, визначених Законом України "Про боротьбу з тероризмом", запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, виявлення фактів незаконного перевезення (зберігання) зброї, боєприпасів, вибухових речовин, у тому числі і військовослужбовцями ЗС України, вивозу зброї та боєприпасів із зони проведення АТО, а також недопущення провокацій, терористичних проявів та інших деструктивних дій, організації та контролю за несенням служби на блокпостах, проведення заходів по виявленню та затриманню осіб, які негативно впливають на криміногенну обстановку в регіоні та мають відношення до терористичної діяльності, встановлення ймовірних об`їзних шляхів навколо блокпостів на території Луганської області в зоні відповідальності ОТУ "Луганськ" в межах проведення АТО на території Луганської області,  у звя`зку із змінами розрахунку особового складу, який залучається до несення служби, ОСОБА_1 залучено до несення служби на службовому автомобілі на блокпост "Томашевський міст" у термін часу із 16:00 до 24:00 17 листопада 2017 року.
Згідно з довідкою Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області №15712/11136/2017 від 04 грудня 2017 року /а.с. 137/ ОСОБА_1 отримав зброю та спец засоби (АК-74, МП, броніжелет, шолом бойовий та набої до зброї) в Рубіжанському ВП ГУНП в Луганській області 07 листопада 2017 року о 16 годині 00 хвилин для несення служби на блок-посту "Томашевський міст" Луганської області.
Дослідивши зміст вказаних документів, суд першої інстанції дійшов висновку, що їх видано з метою ефективного виконання територіальним органом Національної поліції України завдань, визначених законами України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", "Про боротьбу з тероризмом", "Про Національну поліцію", а також з метою забезпечення охорони громадського порядку, боротьби з тероризмом, запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, виявлення та затримання осіб, причетних до діяльності незаконних збройних формувань в межах проведення антитерористичної операції на території Луганської області, отже позивач, перебуваючи в зоні АТО у період з  14 вересня 2017 року по 14 січня 2018 року, залучався до виконання завдань із забезпечення публічної безпеки та порядку та забезпечував проведення антитерористичної операції на території Луганської області, а відтак має право на отримання статусу учасника бойових дій на підставі поданих Комісії документів.
Колегія суддів вважає помилковим вказаний висновок суду першої інстанції, з таких підстав.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію", завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Разом з тим, згідно положень ст. 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" Міністерство внутрішніх справ України спільно з Національною поліцією організовує боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення кримінальних правопорушень, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції Національної поліції надає Антитерористичному центру при Службі безпеки України необхідні сили і засоби, забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичних операцій.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", для безпосереднього управління конкретною антитерористичною операцією та керівництва силами і засобами, які залучаються до здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб, очолюваний керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України (координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України) або особою, яка його заміщує, першим заступником чи заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України.
Порядок діяльності оперативного штабу з управління антитерористичною операцією визначається на основі Положення про нього, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.
При проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону. Покриття витрат та відшкодування збитків, що виникли у зв`язку із проведенням антитерористичної операції, здійснюються згідно з законодавством.
За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.
Згідно п. 2 ч. 5 Положення про Антитерористичний центр та його координаційні групи при регіональних органах Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 14.04.1999 року № 379/99, Центр має право: залучати до проведення заходів боротьби з тероризмом, у тому числі для здійснення аналізу поточних ризиків і загроз у сфері боротьби з тероризмом, фахівців (експертів) суб`єктів боротьби з тероризмом, центральних і місцевих органів виконавчої влади, організацій та установ (за згодою їх керівників).
Таким чином підставою для залучення особового складу суб`єктів боротьби з тероризмом (зокрема Національної поліції) є рішення керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, яке погоджується із керівництвом відповідного суб`єкта боротьби з тероризмом.
Разом з тим, долучені до матеріалів справи документи не містять посилання на їх прийняття з метою виконання наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до проведення антитерористичної операції, або наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.
Матеріали справи також не містять жодних відомостей про залучення позивача до проведення антитерористичної операції та надання їх позивачем на розгляд Комісії у відповідності до вищенаведених норм законодавства, що регулює спірні правовідносини.
Натомість відповідно до наказів ГУНП від 11.09.2017 № 1205  та від 20.09.2017 № 3433 ОСОБА_1 був направлений до ГУНП в Луганській області для проходження стажування, яке відповідно до статті 75 Закону України "Про Національну поліцію" і пункту 1 розділу IX Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24.12.2015 №1625, здійснюється з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок і компетенцій, здобутих у результаті теоретичної підготовки.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт виконання позивачем обов`язків, пов`язаних з проведенням антитерористичної операції, а були надані докази проходження стажування та виконання завдань поліції, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України №6/VIII/XVII/1 від 13 вересня 2019 року про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.
Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом в постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 2240/2866/18.
Посилання позивача на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року у справі №440/4516/18, залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року, яким встановлений факт його перебування в зоні антитерористичної операції, як на підставу для скасування рішення Комісії від 13.09.2019, колегія суддів відхиляє, з таких підстав.
Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.
Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.
Тобто, за змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.
Водночас, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях в інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.
Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС України.
Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року № 6-327цс15, а також у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2018 року у справі № 825/705/17, від 06 березня 2019 року у справі № 813/4924/13-а, від 12 жовтня 2020 року у справі №814/435/18, від 27 листопада 2020 року справа № 440/525/19.
Колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи № 440/4516/18 судами не було встановлено обставин, які підтверджують або спростовують наявність чи відсутність рішення керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення ОСОБА_1 до проведення антитерористичної операції, що, як на переконання колегії суддів, є обов`язковою підставою для надання поліцейському статусу учасника бойових дій. Отже, у судових рішеннях у справі № 440/4516/18 не встановлено обставин, які мають преюдиційне значення для вирішення справи, що розглядається.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та у їх задоволенні належить відмовити.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.  
Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Національної поліції України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України - задовольнити.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 по справі № 440/4983/19 - скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова