У Х В А Л А
про залишення касаційної скарги без руху
 
09 листопада 2020 року                                                                      
м. Київ
 
справа №484/3939/16-к
провадження №51-3924ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі-Суд):
 
головуюча                                        ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого  ОСОБА_5 на вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2018 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 30 липня 2020 року,
 
в с т а н о в и в:
 
Захисник звернулася до Суду з касаційною скаргою, в якій виклала вимогу про скасування вказаних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої  інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак захисником вказаних вимог кримінального процесуального закону не виконано.
Зі змісту касаційної скарги захисника вбачається, що вона, висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження як на підставу для його скасування, що згідно зі ст. 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.
При цьому, захисником не враховано положення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції.
Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Крім того, викладаючи вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, захисник не зазначає жодної підстави для його скасування.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з чим Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого                              ОСОБА_5 на вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2018 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 30 липня 2020 року залишити без руху і встановити строк, що становить                         10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу, для усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді: 

ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                      ОСОБА_3