П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_____________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 р. Категорія 102010200	м.Одеса	Справа № 420/1209/20	
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
час і місце ухвалення: 11:43:56, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною  бездіяльності  щодо не призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та № 2 на підставі встановленого юридичного факту роботи в шкідливих умовах праці судовим  рішенням у справі № 523/14063/17 та первинних документів  сурової звітності ПАТ «ОНПЗ»  та зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до норм  ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  з дня отримання права на пенсію, стягнути моральну та матеріальну шкоду, мотивуючи його тим, що факт роботи позивача в шкідливих умовах правці з хімічними речовинами 1-3 класу небезпеки за період з 18.04.1983 року по 21.10.2000 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах встановлено рішенням Суворовського районного суду від 11 травня 2018 року по справі № 523/14063/17, та архівними документами сурової звітності ПАТ «ОНПЗ» за період 1983-2001 року, які є новими доказами та відповідно новими підставами для призначення позивачу пенсії, а тому вона має право на призначення пільгової пенсії.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 147 від 19.11.2018 року  про відмову  в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно  Закону України «Про загальнообов`язкове  державне пенсійне страхування»  ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість, в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з дати  звернення  відповідно до заяви  про призначення пенсії № 4668 від 20 серпня 2018 року.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що рішенням № 523/14063/17 не визначено за позивачкою права на призначення пенсії на пільгових умовах, не визнано факт відповідності посад, на яких вона працювала в період з 18.04.1983 року по 21.10.2005 року. Список № 1 або № 2. В зазначеному рішенні лише встановлено, що позивачка працювала у важких умовах, та зобов`язано підприємство надати уточнюючу довідку, яка б свідчила про характер виконуваної роботи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 (т.1,а.с.108-109).
Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 18.04.1983 року прийнята на роботу пробовідбірника І розряду в центральну заводську лабораторію. З 09 жовтня 1984 року переведена лаборантом хімічного аналізу центральної заводської лабораторії. З записів у трудової книжки вбачається, що позивач на посаді лаборанта хімічного аналізу працювала до 21.10.2005 року та цією датою була звільнена із вказаної посади.
Позивач неодноразово подавала до пенсійного органу заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, втім, позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії.
Так, з матеріалів пенсійної справи вбачається, що згідно з протоколом 10312 від 18.02.2016 року, ОСОБА_1 має загальний стаж 27 років 11 місяців 8 днів (21.10.2005), не має право на пенсію (а.с. 124, т.1).
Такі відмови були предметом судового розгляду, однак у судовому порядку позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Так, зокрема ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 року  К/800/36942/14 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, із зазначенням, що в листі ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» від 01 серпня 2013 року № 6234/1868 зазначено про неможливість надання пільгової довідки, оскільки посади, на яких працювала позивач, а саме «лаборант хімічного аналізу» та «пробовідбірник» не передбачені розділами, які стосуються нафтопереробки (основний вид діяльності, на якому спеціалізується підприємство). Робоче місце позивача не було атестовано (а.с. 144-145, т. 1).
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 липня 2015 року К/800/23218/15,  касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення судів у справі № 523/11977/14-а залишено без задоволення, із зазначенням, що копії статутів, паспорта підприємства та сертифікату свідчать, що підприємство здійснює переробку нафти, газу, вугілля та сланцю, їх буріння, переробку, при цьому підприємство не займається хімічним виробництвом та згідно з листом від 17.11.2014 року ПАТ «Одеський НПЗ» повідомлено позивача про відсутність підстав для видачі уточнюючої довідки (а.с.150-151, т. 1).
Постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року по справі № 523/5803/16-а касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 року залишено без задоволення (а.с 39-40, т.2).
У постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 року по справі № 523/5803/16-а зазначено, що судовою колегією встановлено, що підставою для відмови у призначенні позивачу пільгової пенсії за віком по Списку № 2 стало не підтвердження записів у трудовій книжці щодо наявності спеціального трудового стажу роботи належними доказами для отримання пільгової пенсії. В свою чергу, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що результатами атестації робочого місця позивача не встановлено пільг, що дають право на отримання спеціальної пенсії за відповідним списком (а.с. 222-223, т.1).
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року по справі № 523/14063/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» задоволено позов позивача частково, та, зокрема встановлено факт роботи зі шкідливими та важкими умовами праці з шкідливими речовинами 1, 2 та 3 класу небезпеки в період з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ»; зобов`язано ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посадах пробовідбірника ЦЗЛ (ВТК) за період до 21.08.1992 року, коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці; зобов`язано  ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посаді лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року (коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці) та за період з 21.08.1992 року по 21.10.2005 року на підставі результатів проведених атестацій робочих місць за умовами праці, внесених в колективні договори за цей період.
Це рішення набрало законної сили 19 лютого 2019 року на підставі постанови Одеського апеляційного суду (а.с.33-37, а.с. 37-40, т.1).
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 подала до пенсійного органу заяву встановленого зразка про призначення/перерахунок пенсії від 20.08.2018 року, в якій просила призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 106, т.1).
Разом із цією заявою позивач подала заяву про перевірку періоду роботи з 18.09.1983 року по 01.06.1988 року на посаді пробовідбірника та перевірку особової картки П-2 на ПАТ «Одеський нафтопереробний завод».
Листом від 03.09.2018 року № 278/Я-5 Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі повідомило позивача, що зроблено запит до Головного управління відносно перевірки пільгового стажу за період з 18.04.1983 року по 21.10.2015 року на підприємстві ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» та після надходження відповіді управлінням буде вирішено питання при призначення (відмови у призначенні) пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 14, т.1 зворотній бік).
У свою чергу, матеріалами пенсійної справи підтверджено, що ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» не зміг забезпечити пенсійному органу проведення перевірки з незалежних від нього причин, так як фізичний доступ до майна і документів ПАТ «Одеський НПЗ» у керівництва та працівників підприємства відсутній, про що зазначено у листі від 12.10.2018 року № 426 (а.с. 117-118, т.1).
За результатами розгляду вказаної заяви, Суворовським об`єднаним УПФУ в м. Одесі рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 147 від 19 листопада 2018 року відмовлено позивачу у призначені пільгової пенсії, оскільки відсутні 8 років пільгового стажу (не надано довідку, яка уточнює особливий характер роботи та відсутні відомості про проведення атестації робочого місця  пробовідбірника) (т.1, а.с.105).
Суд першої інстанції встановив, що ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» перебуває у стані банкрутства, що підтверджено інформацією з ЄДР (а.с. 23-24, т.2).
Також, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року по справі № 523/14063/17 не виконано, ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» не видані уточнюючі довідки про характер виконуваної роботи на посадах пробовідбірника ЦЗЛ (ВТК) за період до 21.08.1992 року, коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці; та про характер виконуваної роботи на посаді лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року (коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці) та за період з 21.08.1992 року по 21.10.2005 року на підставі результатів проведених атестацій робочих місць за умовами праці, внесених в колективні договори за цей період.
Постановою заступника начальника відділу Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом по справі № 523/14063/17 через невиконання боржником, на боржника накладено штраф та направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 44, т.1).
Судом першої інстанції також досліджена пенсійна справа позивача та встановлено, що цим документам, які містяться в пенсійній справі була надана правова оцінка судами, яка викладена у судових рішеннях у справах К/800/36942/14, № 523/11977/14-а, № 523/5803/16-а.
Втім судами не були досліджені та оцінені документи, надані позивачем після ухвалення судових рішень по цим справам, а саме: рішенню Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року по справі № 523/14063/17, яке набрало законної сили.
Не погоджуючись із рішенням про відмову в призначені пільгової пенсії, позивач звернувся до суду.
          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем підтверджено період роботи з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ» та у позивача наявний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2  період роботи на посаді лаборант хімічного аналізу з 09 жовтня 1984 року по 21.10.2005 року, тому позивач має право на призначення пенсії за віком за Списком № 2.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:
Спірні правовідносини регулюються  Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року,  Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого  Постановою правління  Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637.
Апелянт зазначає, що під час призначення пенсії відповідачем не враховано період роботи позивача з 18.04.1983 року по 21.10.2000 року в шкідливих умовах правці з хімічними речовинами 1-3 класу небезпеки, оскільки обов`язковою умовою для зарахування періоду роботи до спеціального стажу відповідно до п. 2 ч. 2  ст. 114 Закону України №1058  є виконання робіт, передбачених  чинними на момент роботи Списками №1  та № 2  та за умов підтвердження умов праці результатами атестації робочого місця.
Таким чином, апелянт стверджує, що судами не було встановлено, що посади, на яких працювала позивач в період з 18.04.1983 року по 21.10.2005 року не передбачені чинними на період роботи Списками №1 та №2, окрім того право на призначення не підтверджено результатами атестації робочих місця, на яких працювала позивачка у спірний період, цей період роботи позивача не може бути віднесений до пільгового стажу за Списком № 2.
У свою чергу, апелянт зазначає, що посилання позивача на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 11 травня 2018 року по справі № 523/14063/17, яким встановлено факт роботи позивача в шкідливих умовах правці з хімічними речовинами 1-3 класу небезпеки за період з 18.04.1983 року по 21.10.2000 року, не свідчить про наявність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки обов`язковою умовою для зарахування періоду роботи до спеціального стажу відповідно до п. 2 ч. 2  ст. 114 Закону України № 1058  є виконання робіт, передбачених чинними на момент роботи Списками № 1, № 2 та за умов підтвердження умов праці результатами атестації робочого місця.
Суд першої інстанції зазначив, що на підставі наявних у пенсійної справі документів, яким надана правова оцінка судами, викладеними у судових рішеннях у справах К/800/36942/14, № 523/11977/14-а, № 523/5803/16-а, робота на посаді лаборант хімічного аналізу відноситься до Списку №2 у розділі «Хімічне виробництво», до якого ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» за видами господарської діяльності не відносилося.
Однак, на час ухвалення вказаних судових рішень, було відсутнє рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року по справі № 523/14063/17, яке набрало законної сили, яким встановлено факт роботи позивача зі шкідливими та важкими умовами праці з шкідливими речовинами 1, 2 та 3 класу небезпеки в період з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ»; зобов`язано ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати позивачу уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посадах пробовідбірника ЦЗЛ (ВТК) за період до 21.08.1992 року, коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці; зобов`язано ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посаді лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року (коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці) та за період з 21.08.1992 року по 21.10.2005 року на підставі результатів проведених атестацій робочих місць за умовами праці, внесених в колективні договори за цей період.
У рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року по справі № 523/14063/17 встановлені факти та обставини, що нафтопереробні заводи відносяться до Хімічної галузі промисловості, відповідно до  постанови КМУ № 210 від 14.09.1991 року. Відповідно до Статут ПАТ «Одеський НПЗ» за 1993 рік завод займається виробництвом та реалізацією хімічних речовин, відповідно до дозволу № 366.13.30 від 11.04.2011 завод застосовує шкідливі небезпечні речовини 3 класу. Так, з моменту заснування, основним видом діяльності ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» (яке перейменувалось), у тому числі в період роботи позивача з 1983 по 2005 року, є переробка нафти та виробництво продуктів нафтоперероблення. Основний перелік продукції заводу складає продукція нафтоперероблення, а хімічна, зокрема, сірка технічна, є похідною внаслідок нафтоперероблення.
За висновками Державної експертизи умов праці від 22.04.2004 р. та від 12.05.2005 р. атестація підприємством в основному виконана у відповідності з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць № 41, заповнені карти умов праці і протоколи замірів, по матеріалам атестації (на момент проведення 1993-1994р.р.) і з врахуванням часу впливу шкідливих факторів на робочих місцях оператора технологічного устаткування установки АТ технологічний цех № 1 та інших працівників… відповідають вимогам списку № 1, № 2; за роботу в несприятливих умовах праці встановлені працівникам відповідні пільги та компенсації, рекомендовано підприємству виписку з наказу «За результатами атестації робочих місць» від 07.06.95р. № 198 внести в трудові книжки працівників.
У вищевказаному рішенні, суд дійшов висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках № 1 та № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого  Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383  (надалі  Наказ, Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період робот на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
При визначенні права на пільгову пенсію за періоди роботи до 01.01.1992 застосовуються Списки № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, а після 01.01.1992 - постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10,  постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162  та  від 16.01.2003 № 36.
Для визначення права на пенсію на пільгових умовах застосовується Наказ Міністерства праці і соціальної політики України від 18.11.2005 №383 щодо порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно п. 3 цього  Наказу, при визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи на відповідних посадах.
Згідно з п. 10 Наказу, для підтвердження стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та довідку уточнюючу пільговий характер роботи. Відповідно до наданих документів страховий стаж позивачки складає 35 років 2 місяці 3 дні. Пільговий стаж роботи визначити немає можливості, оскільки в пенсійній справі позивачки відсутні довідки підтверджуючі пільговий характер роботи та копії наказів про проведення атестації робочих місць.
Таким чином, на підставі поданих до Суворовського районного суду м. Одеси первинних документів суворої звітності ПАТ «Одеський НПЗ» з Державного архіву Одеської області, рішенням Суворовської районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року по справі № 523/14063/17 визнано встановлений факт роботи позивача зі шкідливими та важкими умовами праці з шкідливими речовинами 1, 2 та 3 класу небезпеки в період з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ», а також встановлено, що основним видом діяльності ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» (яке перейменувалось), у тому числі в період роботи позивача з 1983 по 2005 року, є переробка нафти та виробництво продуктів нафтоперероблення. Основний перелік продукції заводу складає продукція нафтоперероблення, а хімічна, зокрема, сірка технічна, є похідною внаслідок нафтоперероблення.
Відповідно до ч. 4  ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 5  ст. 78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Однак, відповідачем не надано нових доказів у справі, якими могли бути спростовані обставини встановлені рішенням Суворовської районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року по справі № 523/14063/17 на підставі поданих до суду первинних документів суворої звітності ПАТ «Одеський НПЗ» з Державного архіву Одеської області.
Додатково слід зазначити, що відповідно до Списків № 1 та № 2 затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, до Списку № 2 відноситься: (мовою оригіналу) « 2110А030-1754в Работники лабораторий цехов и производств, непосредственно занятые в производствах,  перечисленных  в  Списке № 1 (за исключением занятых выполнением графического анализа)», тобто робиться акцент на виробництва, а не виключно на хімічне виробництво.
Також слід врахувати, що не оспорюється факт роботи позивача на посаді лаборанта хімічного аналізу.
Стосовно посилання апелянта, що цим рішенням встановлений факт роботи зі шкідливими та важкими умовами праці з шкідливими речовинами 1, 2 та 3 класу небезпеки, проте обов`язковою умовою для зарахування періоду роботи до спеціального стажу відповідно до п. 2 ч. 2  ст. 114 Закону України № 1058  є виконання робіт, передбачених чинними на момент роботи Списками №1 № 2 та за умов підтвердження умов праці результатами атестації робочого місця, суд зазначає таке.
Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 11 травня 2018 року по справі № 523/14063/17 - зобов`язано ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посадах пробовідбірника ЦЗЛ (ВТК) за період до 21.08.1992 року, коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці; - зобов`язано ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посаді лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року (коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці) та за період з 21.08.1992 року по 21.10.2005 року на підставі результатів проведених атестацій робочих місць за умовами праці, внесених в колективні договори за цей період.
Однак, такі довідки позивачу не надані, рішення суду ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» не виконало, позивач не взмозі отримати довідки навіть у примусовому порядку. ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» знаходиться в процедурі банкрутства.
Таким чином, позивач не може надати уточнюючі довідки по незалежним від нього причинам, що не може бути надмірним тягарем для позивача у набутті передбаченого законом відповідного права на призначення пенсії на пільгових умовах.
Таким чином, враховуючи те, що у зв`язку з неможливістю надати довідку про підтвердження пільгового стажу роботи, позивач звернулась до суду з позовом та рішенням суду встановлено факт роботи ОСОБА_1 зі шкідливими та важкими умовами праці з шкідливими речовинами 1, 2 та 3 класу небезпеки в період з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ», суд вважає, що позивачем підтверджено період роботи  з  18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ». А тому такі посилання апелянта не є доречними та не приймаються до уваги.
Щодо відсутності атестації робочого місця позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383, результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно із Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених  Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442  (далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання цієї  постанови  Методичними рекомендаціями для проведення для проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
19.02.2020 Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 520/15025/16, в якій ключовим питанням були наслідки відсутності атестації робочого місця в контексті права на пенсію за віком на пільгових умовах.
Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.09.2013, 25.11.2014, 17.03.2015 у справах № 21-183а13, № 21-519а14, № 21-585а14 та зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Таким чином, враховуючи правові висновки Верховного Суду з подібних правовідносин та змісту застосування вказаних норм права, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії позивача на пільгових умовах з підстав відсутності атестації робочих місць. Тим більш, що атестація робочих місць запроваджена з 22.08.1992 року.
Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, суд  вважає, що не надання позивачем доказів проведення атестації займаного ним у спірний період робочого місця не є підставою для відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи до пільгового стажу роботи за наявності документів, які підтверджують цей стаж.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу період роботи з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ».
Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позовні вимоги позивача про визнання бездіяльності відповідача щодо не призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та № 2 на підставі встановленого юридичного факту роботи в шкідливих умовах праці судовим рішенням у справі № 523/14063/17 є обґрунтованими та належать задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 147 від 19.11.2018 року про відмову  в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно  Закону України «Про загальнообов`язкове  державне пенсійне страхування»    ОСОБА_1 , оскільки саме прийняттям цього рішення обумовлена бездіяльність у не призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах.
Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 та № 2 відповідно до вимог  ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  з дати отримання права на пенсію, слід зазначати наступне.
Відповідно до  ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  встановлені умови призначення пенсій за віком.
Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої  статті 24 Закону № 1058-IV).
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV  (надалі  Закон № 1058-IV) врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до частини першої  статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм  статті 28 цього Закону.
Згідно з абзацом першим пункту 2 частини другої  статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Загальний страховий стаж позивача складає 27 років 11 місяців 8 днів, що підтверджено розрахунком стажу (а.с. 124, т.1 зворотній бік) та позивачем підтверджено період роботи з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ».
Також з огляду на те, що необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач має за Списком № 2  період роботи на посаді лаборант хімічного аналізу з 09 жовтня 1984 року по 21.10.2005 року, то позивач має право на призначення пенсії за віком за Списком № 2. У 2018 році позивачу виповнилося 57 років.
Відповідно до  ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
З огляду на те, що з новими доказами позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії від 20 серпня 2018 року, у задоволенні якої позивачу відмовлено, суд вважає, що датою призначення пенсії має бути дата звернення із заявою від 20 серпня 2018 року.
Враховуючи протиправність рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 147 від 19.11.2018 року  про відмову  в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно  Закону України «Про загальнообов`язкове  державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з дати  звернення  відповідно до заяви  про призначення пенсії № 4668 підлягають задоволенню від 20 серпня 2018 року.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року по справі № 420/1209/20, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач 	 	Семенюк Г.В.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.