ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2020 р.           Справа№ 910/11552/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Разіної Т.І. 
          Скрипки  І.М. 
 
секретар судового засідання: Бендюг І.В.
за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 22.12.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції  апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна"
на ухвалу Господарського суду міста Києва 
від 09.09.2020 
у справі № 910/11552/20 (суддя Паламар П.І.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна"
треті особи 1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович
2. Приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Авторгов Андрій Миколайович
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню 

  В С Т А Н О В И В : 

Короткий зміст позовних вимог і підстави заяви про забезпечення позову
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" про визнання виконавчого напису, вчиненого 23.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем на векселі АА 2474944 від 18 вересня 2019 р. про стягнення з ТОВ «Торговий дім «Насіння»  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" 19 186 131,93 грн., зареєстрований в реєстрі за № 2466 таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" було видано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" простий вексель серії АА 2474944, дата складання 18 вересня 2019 на суму 19   186   131, 93 грн. зі строком платежу «за пред`явленням», але не раніше 31 березня 2020.
02.07.2020 позивач отримав від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавловської І.О. вимогу № 33/01-16 від 01 липня 2020 про оплату векселя АА 2474944.
Позивач зазначає, що 02.07.2020 повідомив приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавловську І.О. про те, що оригінал векселя до оплати позивачу не пред`являвся.
23.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем було вчинено виконавчий напис на векселі АА 2474944 від 18 вересня 2019 р про стягнення з ТОВ «Торговий дім «Насіння» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюпон Україна» 19 186 131,93 грн., зареєстрований в реєстрі за № 2466 таким, що не підлягає виконанню.
Позивач вважає, що при вчиненні спірного виконавчого напису було порушено ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", оскільки нотаріус не перевірив чи існувала безспірна заборгованість перед стягувачем взагалі, чи була саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості  або її розміру станом на вчинення нотаріусом виконавчого напису. 
31.08.2020 позивач подав до Господарського суду м. Києва заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вищезазначеного виконавчого напису. Зазначена заява обґрунтована тим, що 23 липня 2020 р. за вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. було відкрите виконавче провадження ВП № 62648972. Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 13 серпня 2020 р. приватним виконавцем здійснено опис та вилучено належне йому рухоме майно, зокрема, автомобілів Skoda р.н. НОМЕР_1 , Renault р.н. НОМЕР_2 , Skoda р.н. НОМЕР_3 , Skoda р.н. НОМЕР_4 , Skoda р.н. НОМЕР_5 , Skoda р.н. НОМЕР_6 , Skoda р.н. НОМЕР_7 , Skoda р.н. НОМЕР_8 , Skoda р.н. НОМЕР_9 , Skoda р.н. НОМЕР_10 , Skoda р.н. НОМЕР_11 , Skoda р.н. НОМЕР_12 , Hyundai р.н. НОМЕР_13 , Skoda р.н. НОМЕР_14 .
25 серпня 2020 р. на офіційному сайті ДП "Сетам" опубліковано інформацію про електронні торги з продажу вищевказаних автомобілів 14 вересня 2020 р.
   Позивач вважає, що виконання оспорюваного виконавчого напису до вирішення спору може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення судом порушених прав позивача, оскільки у разі задоволення позову, стане фактично неможливо відновити порушені права позивача та повернути реалізоване майно,  у зв`язку із чим просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. 

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі № 910/11552/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення  на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем 23 липня 2020 р., на векселі АА 2474944 від 18 вересня 2019 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" 19 186 131, 93грн., зареєстрованого в реєстрі за № 2466.
Обґрунтовуючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що  у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за цим виконавчим написом існує можливість настання обставин, коли позивач буде позбавлений можливості ефективного захисту заявлених ним прав у визначений законом спосіб, це також може призвести до виникнення між сторонами інших суперечок, неспіврозмірно збільшити тягар витрат на відновлення заявлених до захисту прав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі № 910/11552/20 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474944 від 18 вересня 2019 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" 19 186 131,93 гривень, зареєстрованого в реєстрі за №2466 до вирішення справи по суті та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що  місцевий господарський суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам,  порушив норми матеріального та процесуального права.
Апелянт вважає, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не містить жодних обставин, підтверджених належними доказами, які дають підстави для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення. 
Крім того, апелянт переконаний, що жодного порушення прав та інтересів позивача не відбулося, оскільки позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу відсутності заборгованості перед відповідачем або зменшення її розміру. 
Апелянт звертає увагу на те, що позивач оспорює не наявність заборгованості, а протиправність вчинення виконавчого напису. Апелянт вважає, що у даному випадку порушено саме право відповідача, оскільки згідно повідомлення про результати оцінки майна, сума рухомого майна, виставленого на торги складає 7   399   816 грн., що в три рази менше існуючого боргу (19   186   131, 96 грн.) перед відповідачем.  Таким чином, реалізація майна не покривала б навіть третину боргу позивача.
Відповідач наголошує, що суд першої інстанції вирішуючи питання забезпечення позову мав взяти до уваги інтереси не лише позивача, а й відповідача, інтереси якого порушуються у зв`язку із застосуванням заходу забезпечення.
Апелянт також зазначає, що на його думку при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову у даній справі судом першої інстанції мали б бути застосовані положення частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки предметом позову у даній справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто результатом (наслідком) розгляду позову в даній справі, у разі його задоволення, буде неможливість подальшого отримання коштів відповідачем за поставлений товар (насіння) за виконавчим написом.  Суд першої інстанції  застосувавши за заявою позивача заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом, фактично ототожнив заходи забезпечення позову з позовними вимогами, що є недопустимим.

Узагальнені доводи заперечень позивача на апеляційну скаргу 

20.10.2020 від позивача через відділ Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишити без змін оскаржену ухвалу суду. 
Позивач вважає, що суд першої інстанції, що на момент забезпечення господарським судом першої інстанції позову та зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису існувала реальна, підтверджена доказами ймовірність унеможливлення справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки приватним виконавцем здійснюється примусове виконання не судового рішення, а виконавчого напису нотаріуса. У випадку задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач не зможе застосувати правовий механізм повороту виконання судового рішення, передбачений ст. 333 Господарського процесуального кодексу України. Для повернення арештованих автомобілів, позивач буде змушений пред`явити 14 (чотирнадцять) позовів про визнання недійсними результатів електронних торгів та витребування майна у переможців електронних торгів, оскільки всі ці дії та заходи на відновлення порушених прав та інтересів Позивача вимагатиме значного часу, організаційних та фінансових витрат.

Явка представників учасників справи

У судове засідання, призначене в режимі відеоконференції  22.12.2020, до Північного апеляційного господарського суду з`явився представник позивача, представник відповідача взяв участь в судовому засіданні поза межами суду із застосуванням сервісу «EASYCON». 
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, яка надійшла до суду 22.12.2020.
       Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Авторгов Андрій Миколайович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи  повідомлявся  належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). 
Вислухавши думку представників позивача та відповідача,  колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності третьої  особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович та приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича,  оскільки останній  не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.
Позиції учасників справи.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі № 910/11552/20 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474944 від 18 вересня 2019 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" 19 186 131,93 гривень, зареєстрованого в реєстрі за №2466 до вирішення справи по суті та просить суд постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Представник  позивача  проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги, оскільки вважає, що оскаржувану ухвалу судом першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга не містить доводів, які б свідчили про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали.
   
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Із матеріалів оскарження ухвали суду першої інстанції вбачається, що 23.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Каплуном Юрієм Вікторовичем вчинено виконавчий напис на векселі АА 2474944 від 18 вересня 2019 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" 19186131,93 грн., що зареєстрований в реєстрі  № 2466, який було подано відповідачем до примусового виконання.
23 липня 2020 р на підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62648972.
13.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 62648972, зокрема   автомобілів Skoda р.н. НОМЕР_1 , Renault р.н. НОМЕР_2 , Skoda р.н. НОМЕР_3 , Skoda р.н. НОМЕР_4 , Skoda р.н. НОМЕР_5 , Skoda р.н. НОМЕР_6 , Skoda р.н. НОМЕР_7 , Skoda р.н. НОМЕР_8 , Skoda р.н. НОМЕР_9 , Skoda р.н. НОМЕР_10 , Skoda р.н. НОМЕР_11 , Skoda р.н. НОМЕР_12 , Hyundai р.н. НОМЕР_13 , Skoda р.н. НОМЕР_14 . Зазначені автомобілі були передані  відповідальному зберігачу ДП «Сетам» на зберігання.
     17.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. було винесено постанову  про призначення  суб`єкта оціночної діяльності  - суб`єкта господарювання  для участі у виконавчому провадженні ВП № 62648972.
   Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. листом № 937 від 21.08.2020 було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння"  та  Товариство з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" про вартість описаного та  арештованого у ВП № 62648972 майна. 
Із наданої позивачем до заяви про вжиття заходів забезпечення позову роздруківки із сайту ДП "Сетам" вбачається, що на 14.09.2020 призначено аукціон із продажу майна боржника у ВП № 62648972.
Не погоджуючись із виконавчим написом та вважаючи його таким, що не підлягає виконанню,  06.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюпон Україна» про визнання виконавчого напису, вчиненого 23.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем на векселі АА 2474944 від 18 вересня 2019 р. про стягнення з ТОВ «Торговий дім «Насіння»  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюпон Україна» 19 186 131,93 грн., зареєстрований в реєстрі за № 2466 таким, що не підлягає виконанню.
31.08.2020 позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 2466, вчиненого  23.07.2020  приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу  Каплуном Юрієм Вікторовичем.
В обґрунтування підстав заяви про забезпечення позову ТОВ «Торговий дім «Насіння» послалось на те, що існує реальна ймовірність реалізації арештованого рухомого  майна (автомобілів) на аукціоні 14.09.2020,  ще до проведення підготовчого судового засідання у справі та до розгляду по суті позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.  За доводами позивача, у випадку задоволення позову, а саме: визнання виконавчого напису №2466 від 23.06.2019 таким, що не підлягає виконанню, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову (шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису) може істотно ускладнити чи унеможливити фактично відновити порушені права позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи виконавчою службою буде примусово реалізовано рухоме майно на прилюдних торгах,  позивачу доведеться звертатися до суду з новими позовами, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених прав та інтересів товариства.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно зі      статтею 136 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених      статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 5 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Приписами частин 5 та 6    статті 140 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. 
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. 
Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
При цьому, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Застосовуючи при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
Поняття "ефективний засіб", за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії"), передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
У ході вирішення справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
При цьому, обов`язок доказування необхідності вжиття певних заходів забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову, та покладається на особу, яка подала відповідну заяву.
Як уже зазначалося вище, відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем 23.07.2020 було вчинено виконавчий напис на векселі АА 2474944 від 18 вересня 2019 р про стягнення з ТОВ «Торговий дім «Насіння» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюпон Україна» 19 186 131,93 грн.,  зареєстрований в реєстрі за № 2466. 
Як вбачається із матеріалів оскарження ухвали суду, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. перебуває спірний виконавчий напис №2466 від 23.07.20 (ВП №62648972). 
У межах ВП №62648972 приватним виконавцем Авторговим А.М.  винесено, зокрема, постанови про опис та арешт майна боржника ТОВ «Торговий дім «Насіння» від 13.08.2020, про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 17.08.2020.
   Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. листом № 937 від 21.08.2020 було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння"  та  Товариство з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" про вартість описаного та  арештованого у ВП № 62648972 майна. 
При цьому, згідно даних електронного оголошення, ДП "Сетам" на 14.09.2020 призначено аукціон із продажу майна боржника у ВП № 62648972.
Таким чином, в межах виконання спірного виконавчого напису призначено проведення аукціону.
Колегія суддів звертає увагу на те, що за приписами частини 12 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Враховуючи приписи статті 16 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом, а тому, на переконання колегії суддів, аукціон, призначений в межах виконання спірного виконавчого напису, є таким, що проводиться уповноваженою державою особою і саме від імені держави.
Отже, на вимоги, заявлені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, розповсюджуються імперативні приписи процесуального закону, а саме норми частини 12 статті 137 Господарського процесуального кодексу України щодо неможливості зупинення судом процедури проведення аукціону.
Водночас, не вдаючись до оцінки правомірності заявленого позову та вірогідності його задоволення, суд, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, має лише керуватися власним уявленням про те, чи може невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.
Разом з тим, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивачем не наведено достатніх підстав, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів, не надано належних доказів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у даній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.
Заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Колегія суддів зазначає, що предметом позову у даній справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто результатом (наслідком) розгляду позову в даній справі, у разі його задоволення, буде неможливість подальшого продажу (як і продажу взагалі) майна позивача за виконавчим написом нотаріуса. У свою чергу, суд першої інстанції, застосувавши за заявою позивача заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, фактично ототожнив заходи забезпечення позову з позовними вимогами, що за приписами частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України є недопустимим.
Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що задоволення у даній справі заяви позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки порушує баланс інтересів між сторонами та права відповідача,  який у відповідності до Законів України «Про цінні папери та фондовий ринок», «Про нотаріат» має право в разі невиконання боржником зобов`язання з оплати за поставлений товар (насіння) одержати задоволення своїх вимог за рахунок простого векселя виданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" серії АА 2474944, дата складання 18 вересня 2019 на суму 19   186   131, 93 грн. зі строком платежу «за пред`явленням», але не раніше 31 березня 2020, у порядку, встановленому цим Законом. 
Саме лише посилання позивача на потенційне порушення прав позивача при виконанні майбутнього рішення суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову без надання при цьому належних доказів на підтвердження вказаних обставин.
З огляду на зазначене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, з вимог статей      136, 137 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не встановлено очевидних ознак небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, і, як наслідок, не знайдено підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.
Заперечення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, взяті судом до уваги, однак не є такими, що спростовують висновок апеляційного  суду про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі "Серявін проти України" від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.     
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність  і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.
Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права.
Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі №910/11552/20 підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння"  про забезпечення позову слід відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.
Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі № 910/11552/20 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі № 910/11552/20 скасувати.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння"  про забезпечення позову відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34-Б, код 30674952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюпон Україна" (04070, м. Київ, вул. Спаська, 30-А, код 33404879) 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. 
Видати наказ.
Видачу наказу доручити місцевому господарському суду відповідно до вимог процесуального законодавства.
Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі № 910/11552/20 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

       Повний текст складено 29.12.2020.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                Т.І. Разіна

                                                                                І.М. Скрипка