ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 р.	Справа № 638/761/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Цвірюк Д.В., м. Харків, повний текст складено 22.09.20 року по справі № 638/761/20
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Литвиненка Віталія Олеговича - головного спеціаліста-іспектора з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради                 
          про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Литвиненка Віталія Олеговича (надалі також – відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія АА № 006895 від 29.11.2019; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2020 року у задоволенні позовної заяви відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ухвалення рішення з невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене за відсутності належних і допустимих доказів того, що керуючи транспортним засобом, позивач здійснив зупинку в межах дії знаку "Зупинка заборонена", а отже, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Указує, що порушення ним правил зупинки транспортних засобів повинне фіксуватися за допомогою не будь-яких технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис; обов`язковою ознакою таких технічних засобів повинно бути їх функціонування згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах. Уважає, що відповідачем повинен отримуватися сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного та/або криптографічного захисту інформації, що відповідачем не зроблено. Наголошує на тому, що повірка комп`ютеру LENOVO TB-X704L № HAOXAR5F не проводилася і відповідачем не надано до матеріалів справи документу про повірку засобу вимірювальної техніки, який встановлює і підтверджує, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам, зокрема, вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації, та має захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Водночас, звертає увагу, що у Реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки LENOVO TB-X704L теж відсутній, а отже, не може бути віднесений до числа технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис, застосування яких допускається нормами ст. 14-2 КУпАП. Також, зазначає, що інкримінуючи оскаржуваною постановою здійснення позивачем саме зупинки, а не стоянки, відповідач жодним чином не довів її часових параметрів та причин (для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо), а відтак, відповідач не довів правильність кваліфікації тимчасового припинення руху транспортного засобу позивача. Вважає, що текст оскаржуваної постанови та зміст наданих відповідачем доказів не дозволяють встановити факт припинення руху транспортного засобу в зоні контролю протягом періоду часу, що перевищує максимально встановлений для зупинки/стоянки транспортного засобу. Вказує, що зазначаючи місце вчинення зупинки транспортного засобу позивача, відповідач не вказав конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, що, за відсутності доказів про зупинку автомобіля позивача у зоні дії дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено» та ненадання відповідачем схеми, фотографій із прив`язкою до місцевості, свідчить про порушення відповідачем ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України). Просить врахувати висновки Другого апеляційного адміністративного суду, викладені у постановах від 18.09.2020 у справі № 953/3977/20, від 19.12.2019 у справі № 552/6075/19, від 17.02.2020 у справі № 643/14142/19, від 02.04.2020 у справі № 638/18676/19, від 23.07.2020 у справі № 635/1041/20, від 22.09.2020 у справі № 643/7416/20.
Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та  перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Литвиненком Віталієм Олеговичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу серії АА № 006895 від 29.11.2019, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.
Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Lexus GX 460», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ,  28.11.2019 о 13-36 год. по пров. Університетському біля будинку 11 вул. Університетській у м.Харкові здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (а.с. 57).
Не погодившись із винесеною постановою, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те,  що належними та достатніми доказами доведено вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також про наявність повноважень у інспектора паркування для складання оскаржуваної постанови та здійснення розгляду ним справи про адміністративне правопорушення відповідно до законодавчо визначеного порядку.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи таке.
Відповідно до положень частини першої та третьої статті 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.
Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради № 701 від 10 жовтня 2018 року уповноважено головних спеціалістів - інспекторів з паркування Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою та третьою статті 122 КУпАП у частині порушень правил зупинки, стоянки транспортних засобів та частинами першою та другою статті 152-1 КУпАП, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), у межах відповідного населеного пункту.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до зазначеної Кодексом примітки, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.
Згідно з статтею 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.
Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з Постановою КМУ № 833 від 10.11.2017 «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі», системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі є взаємопов`язана сукупність технічних засобів (приладів контролю), програмних і апаратних засобів обробки отриманих за допомогою технічних засобів (приладів контролю) інформаційних файлів та метаданих, обміну з використанням телекомунікаційних мереж інформацією, необхідною для реалізації організаційних і процесуальних заходів під час здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, що функціонує в єдиній інформаційній системі МВС.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (надалі – ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.10 ПДР України встановлено, що зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);
стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.
Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно з пунктом 8.4 «в» заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
До заборонних знаків віднесено знак 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Відповідно до ПДР дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому такий встановлений. Знак 3.34 може застосовуватися разом з розміткою 1.4 - позначає місця, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів, наноситься біля краю проїзної частини або по верху бордюру. Зона дії знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту.
Відповідно до пунктів 15.1-15.3 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.
Крім того, відповідно до п. 15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил.
Так, п.п. 1 п. 9.9 ПДР України передбачено, що у разі вимушеної зупинки на дорозі повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація.
Пунктом 9.10 ПДР України встановлено, що разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.
Відповідно до п. 9.11 ПДР України якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар: а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 ("в", "г", "ґ") цих Правил; б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті "б" пункту 9.10 цих Правил.
Згідно зі ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
Відповідно до ст. 280 КУпАП особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих а автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Як установлено судовим розглядом, рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.10.2018 за № 701 уповноважено посадових осіб місцевого самоврядування - головних спеціалістів-інспекторів з паркування Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 3 ст. 122 КУпАП у частині порушень правил зупинки, стоянки транспортирних засобів та ч. 1, ч. 2 ст. 152-1 КУпАП, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), у межах відповідного населеного пункту.
Згідно з чинним розпорядженням Харківського міського голови від 12.02.2019 за № 24 «Про використання посадовими особами (інспекторами з паркування) Департаменту територіального контролю Харківської міської ради технічних засобів для здійснення фотозйомки (відеозапису) порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів» інспектор з паркування здійснює фіксацію обставин порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів в режимі фотозйомки (відеозапису), використовуючи технічний засіб, який йому наданий у користування Харківською міською радою, відповідно до вимог законодавства.
В листі Департаменту інформаційно-комп`ютерного забезпечення Харківської міської ради від 03.04.2019 за № 128/0/601-19 зазначено, що Харківською міською радою у 2018 році для забезпечення діяльності Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю придбано технічні засоби, які можуть використовуватись для здійснення фото/відео-фіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, зокрема, планшетні комп`ютери «Lenovo TB-X704L».
Пунктами 2 та 9 розпорядження Харківського міського голови від 12.02.2019 за № 24 встановлено, що відзняті на технічний засіб фотознімки (відеозапис), відповідно до вимог ст. 4 та ст. 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 21 Закону України «Про інформацію», не належать до державних інформаційних ресурсів або інформації з обмеженим доступом, тому порядок доступу до такої інформації визначається Харківською міською радою, а технічні засоби та обробка на них такої інформації не потребує застосування комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю.
Водночас, для отримання відомостей про власника транспортного засобу (належного користувача), який притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів використовувати типові робочі місця зовнішніх користувачів Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (інвентарний № 901-101491863, інвентарний № 901-101491869), які отримали акт відповідності організаційно-технічному рішенню для комплексної системи захисту інформації типового робочого місця зовнішнього користувача («НАІС-Клієнт») від 21.12.2018 за № 5 та введенні в промислову експлуатацію розпорядженням Харківського міського голови № 161 від 21.12.2018.
У Листі ДП «Харківстандартметрологія» від 08.02.2019 за № 156/07 зазначено, що комп`ютер персональний «Lenovo TB-X704L» з радіообладнанням систем стільникового зв`язку GSM900/ 1800 і UMTS, обладнанням радіо доступу (IEEE 802.11 a/b/g/n/ac і інтерфейс передачі даних Bluetooth) у комплекті із зарядним пристроєм моделі С-Р36, код УКТ ЗЕД 8471, для здійснення уповноваженою посадовою особою Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат у 2019 році, не підлягає обов`язковій сертифікації в Україні /а.с. 54/.
Отже, оскаржувану постанову винесено головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору інспекційної роботи Литвиненком Віталієм Олеговичем, який за наведеного нормативно-правового регулювання уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1 та 3 ст. 122 КУпАП щодо порушень правил зупинки, стоянки транспортних засобів.
Позивач заперечує правомірність складання відносно нього постанови, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить обставин, які б встановлювали зупинку, стоянку в межах дії забороняючого знаку, постанова не містить опис обставин, які підтверджують наявність події скоєння адміністративного правопорушення позивачем. До того ж позивач не згоден і з тим, що постанова була складена за його відсутності.
Колегія суддів зазначає, що на підтвердження того, що позивач дійсно допустив порушення вимог п. 8.4. «в» ПДР, відповідачем надано до матеріалів справи фотознімки, що зроблені відповідачем за допомогою технічного приладу - LENOVO TB-X704L № HAOXAR5F в режимі фотозйомки, Схему дислокації дорожніх знаків по пров. Університетському в м. Харкові станом на 28.11.2019, з яких убачається, що автомобіль «Lexus GX 460», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , припаркований в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».
Фотознімки зроблено з різних ракурсів.
На думку колегії суддів, фотоматеріали відображають відомості про вчинення правопорушення та відповідають вимогам статті 14-2 КУпАП, на фотоматеріалах відображена інформація про дату, час та місце здійснення фотофіксації адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху. Фотознімки здійснено з дотриманням вимог примітки до статті 14-2 КУпАП щодо фіксації місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, адже на фотозображеннях зазначено нерухомі об`єкти, а також видно, що позивачем здійснено зупинку транспортного засобу «Lexus GX 460» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , 28.11.2019 о 13-36 год по пров. Університетському біля будинку 11 вул. Університетській у м. Харкові в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».
Водночас, у спірних правовідносинах, за встановлених обставин, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а присутність правопорушника не є обов`язковою.
Обставин непереборної сили судовим розглядом не встановлено.
Також, судовим розглядом не встановлено та позивачем не надано доказів аварійної зупинки транспортного засобу, як і не надано доказів зупинки автомобіля в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена» не позивачем, а іншою особою.
Доказів неправомірної поведінки інспектора з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради не надано, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження із забезпечення безпеки дорожнього руху.
Оскільки зазначеними доказами, що містяться в матеріалах справи, в повній мірі підтверджено як наявність повноважень у інспектора паркування для складання оскаржуваної постанови, так і факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія АА № 006895 від 29.11.2019 є законною і обґрунтованою, підстави для визнання дій інспектора з паркування незаконними – відсутні.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Підстави позову, як і доводи апеляційної скарги, на які посилався позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, не спростовано останнім.
Твердження позивача про необхідність встановлення при винесенні оскаржуваної постанови часових параметрів та причин зупинки/стоянки транспортного засобу, є безпідставними, оскільки дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» поширюється як на зупинку, так і на стоянку транспортних засобів.
Посилання позивача на висновки Другого апеляційного адміністративного суду, викладені у постановах від 18.09.2020 у справі № 953/3977/20, від 19.12.2019 у справі № 552/6075/19, від 17.02.2020 у справі № 643/14142/19, від 02.04.2020 у справі № 638/18676/19, від 23.07.2020 у справі № 635/1041/20, від 22.09.2020 у справі № 643/7416/20, не можуть бути враховані колегією суддів, оскільки в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не у рішеннях (постановах) судів першої  (апеляційної) інстанції.
Суд апеляційної інстанції також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 18390/91, пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Ураховуючи приписи статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат не вирішується.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2020 року по справі № 638/761/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.А. Спаскін    О.В. Присяжнюк