СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2020 р.                                                                      Справа № 922/134/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Зубченко І.В. 
за участю секретаря судового засідання  Телеснюк І.В. 
за участю представників сторін:
від позивача - Парахіна В.В. адвокат, довіреність від 16.09.20 №01-15/261
від відповідача - Лободін О.С., довіреність від 10.01.20 №5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут",  м.Харків (вх. № 2026Х/3) на рішення  господарського суду Харківської області від "16" липня 2020 р. (повний текст підписано 27.07.2020 у місті Харкові суддя Калантай М.В.) у справі № 922/134/20 
за  позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків
до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, м. Київ, в особі Харківської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, м. Харків
про стягнення 141 130,24 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну РРТ  про стягнення 141130,24 грн., з яких: 115619,09 грн. пені, 11427,08 грн. 3% річних, 14084,07 грн. індексу інфляції (а.с. 1-4).
На підтвердження позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу №8 від 01.01.2019 в частині оплати електроенергії, спожитої у січні-вересні 2019 року.
Ухвалою від 17.01.2020 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 110-111).
                                                                                                                        Рішенням господарського суду Харківської області від 16.07.2020 по справі №922/134/20 позов задоволено частково.  Стягнуто з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" 115 619,09 грн. пені, 11 427,08 грн. 3% річних, 10 806,42 грн. індексу інфляції, а також 2 067,79 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 166-172).
                                                                                          Рішення мотивовано тим, що матеріали справи підтверджують факт несвоєчасної оплати відповідачем спожитої електричної енергії згідно умов договору, а тому позивач правомірно здійснив нарахування пені, 3% річних та індексу інфляції. При цьому, визначаючи період прострочення, позивач включив до нього, у тому числі, й день оплати. Відмовляючи частково в задоволенні позовних вимог щодо інфляційних нарахувань, суд зазначив, що цивільне законодавство не включає день фактичної сплати боргу до періоду прострочення, оскільки така сплата вчинена відповідачем до закінчення цього строку. 
                                                                                          Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач, Приватне акціонерне товариство “Харківенергозбут”  звернувся з апеляційною скаргою на рішення  господарського суду Харківської області від 16.07.2020 по справі №922/134/20, в якій просить суд скасувати рішення суду в частині відмови у нарахуванні індексу інфляції в розмірі 3277,65 грн. за квітень 2019 та стягнути на користь ПрАТ “Харківенергозбут” індекс інфляції в повному обсязі, а саме у розмірі 14 084, 07 грн., в іншій частині рішення залишити без змін, судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача (а.с. 184-185). 
Скаржник вважає зазначене рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права,  з неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
                                                                                                    Апелянт зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд зазначив, що сплата заборгованості в розмірі 100  000,00 грн. була здійсненна відповідачем 15.04.2019, позивач не має право на нарахування індексу інфляції в розмірі 3 277,65 грн. за квітень 2019. Але, це не відповідає дійсності та розрахунку заборгованості індексу інфляції, що доданий до позовної заяви. Нарахування, про яке йдеться у судовому рішенні, здійснено у травні 2019 року, керуючись рекомендацією щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, які викладені у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р.
                                                                                          Так як по договору про постачання електричної енергії існувала заборгованість на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, тобто на 31.03.2019 рахувалась заборгованість за лютий 2019 року в розмірі 527765,14 грн., та яку КРРТ сплатило частково платіжними дорученнями від 04.04.2019 та 15.04.2019 у сумі 200  000,00 грн, тому в травні 2019 року відбулось нарахування індексу інфляції на заборгованість лютого 2019 року у сумі 327 765,14 грн. 
                                                                                                              Таким чином, на думку скаржника, суд безпідставно скасував нарахування індексу інфляції здійснені у травні 2019 за квітень місяць 2019.

                                                                                                              Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2020 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф.,(а.с.175).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.09.2020р. по справі №922/134/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ “Харківенергозбут” на рішення господарського суду Харківської області від 16.07.2020 року по справі №922/134/20 та встановлено строк відповідачу для подання відзиву до 16.09.2020 року включно (а.с. 194).
17.09.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач вважає, що господарський суд Харківської області 16.07.2020 ухвалив правомірне рішення щодо часткового задоволення позовних вимог ПрАТ «Харківенергозбут», а саме відмовив у нарахуванні індексу інфляції за квітень 2019 року у сумі 3277,65 грн.  Відзив направлений відповідачем 15.09.2020 поштою у строк встановлений судом (а.с.202).
 
Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2020 року у зв`язку з відпусткою судді Чернота Л.Ф. сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Гребенюк Н.В., Зубченко І.В. (а.с. 201). 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.09.2020р.  призначено справу 922/134/20 до розгляду на 07.10.2020 о 10.30 год. (а.с 207-208).

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити у повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у нарахуванні індексу інфляції в розмірі 3277,65 грн., в іншій частині рішення залишити без змін.
Відповідач у судовому засіданні  заперечував щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до вимог ст. ст.  222,  223 ГПК   України  судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу  та складено протокол судового засідання.
Відповідно до ч.1  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши позивача, відповідача розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд  апеляційної інстанції встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи,    на підставі поданої заяви-приєднання від 01.01.2019 відповідач приєднався до умов договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 № 8 на умовах комерційної пропозиції №2 від 01.08.19 (з 01.08.2019 - №4/43), (а.с. 13-31).
Згідно з пунктом 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Пунктом 5.5 Договору встановлено, що розрахунковий період за цим договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.
Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору (пункт 5.7 Договору).
За умовами пункту 3 комерційної пропозиції (4/43), що є невід`ємним додатком до Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. 
Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період. 
Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичний обсяг відпущеної електричної енергії якого за попередній період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу електричної енергії на наступний період. 
Розрахунок суми попередньої оплати здійснюється споживачем шляхом множення прогнозованої ціни (Цпрог), механізм визначення якої вказаний у розділі "Ціни на електричну енергію" цієї комерційної пропозиції на фактичний обсяг відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період. 
Попередня оплата електричної енергії здійснюється споживачем самостійно до початку найближчого наступного розрахункового періоду.
У пункті 4 комерційної пропозиції визначено, що рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. 
Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком.
У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.
Відповідно до п. 5.8 договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має  право вимагати сплату пені. 
Відповідно до п. 5.10 споживач здійснює оплату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послуги з розподілу (передачі) електричної  енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору. 
Крім того, споживач у відповідності до пункту 6.2 Договору, зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.
Відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинним законодавством та/або цим договором.
За приписами п.п. 4.12, 4.13 "Правил роздрібного ринку електричної енергії", затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
У відповідності до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
За вимогами п. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.
Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ "Харківенергозбут" проводить на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу згідно з умовами договору.
Згідно з переданими від оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго" даними ПрАТ "Харківенергозбут" було сформовано рахунки за електричну енергію, спожиту відповідачем за Договором, та передано його уповноваженій особі, що підтверджується наявними у справі витягами з книги реєстрації видачі рахунків (а.с. 33-43).
Проте відповідачем рахунки за електричну енергію сплачені з порушенням встановлених договорів строків оплати, зокрема:
- нараховану в січні 2019 року електричну енергію у розмірі 445693,75 грн. (рахунок вручено представнику споживача 08.02.2019, строк оплати рахунку по 15.02.2019 включно) сплачено відповідачем частинами лише 19.03.2019, 20.03.2019, 22.03.2019 та 25.03.2019 (а.с.33);
- нараховану в лютому 2019 року електричну енергію у розмірі 527765,14грн. (рахунок вручено представнику споживача 11.03.2019, строк оплати рахунку по 18.03.2019 включно) сплачено відповідачем частинами лише 03.04.2019, 15.04.2019; 28.05.2019 та 10.06.2019 (а.с. 34);
- нараховану в березні 2019 року електричну енергію у розмірі 642974,94грн. (рахунок вручено представнику споживача 05.04.2019, строк оплати рахунку по 12.04.2019 включно) сплачено відповідачем частинами лише 28.05.2019, 11.06.2019, 13.06.2019 та 19.06.2019 (а.с 35);
- нараховану в квітні 2019 року електричну енергію у розмірі 561721,28грн. (рахунок вручено представнику споживача 08.05.2019, строк оплати рахунку по 15.05.2019 включно) сплачено відповідачем частинами лише 28.05.2019, 13.06.2019 та 19.06.2019 (а.с. 36);
- нараховану в травні 2019 року електричну енергію в розмірі 546402,13грн. (рахунок вручено представнику споживача 05.06.2019, строк оплати рахунку по 12.06.2019 включно) сплачено відповідачем лише 11.07.2019 (а.с. 37);
- нараховану в червні 2019 року електричну енергію в розмірі 465238,72грн. (рахунок вручено представнику споживача 05.07.2019, строк оплати рахунку по 12.07.2019 включно) сплачено відповідачем частинами лише 11.07.2019 та 06.08.2019 (а.с. 38);
- нараховану в липні 2019 року електричну енергію у розмірі 494465,93грн. (рахунок вручено представнику споживача 06.08.2019, строк оплати рахунку по 13.08.2019 включно) сплачено відповідачем частинами лише 11.07.2019, 22.07.2019, 06.08.2019, 12.08.2019 та 14.08.2019 (а.с. 39);
- нараховану в серпні 2019 року електричну енергію у розмірі 600911,72грн. (рахунок вручено представнику споживача 10.09.2019, строк оплати рахунку по 17.09.2019 включно) сплачено відповідачем частинами лише 11.09.2019, 16.09.2019, 17.09.2019 та 02.10.2019) (а.с. 40);
- нараховану в вересні 2019 року електричну енергію у розмірі 509779,55 грн. 530079,85грн. (рахунок вручено представнику споживача 07.10.2019, строк оплати рахунку по 15.10.2019 включно) сплачено відповідачем частинами лише 30.10.2019 та 01.11.2019).
У відповідності до пункту 7 Комерційної пропозиції (Додаток №2 до Договору) у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки та 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.
У зв`язку із допущеним відповідачем простроченням здійснення платежів за Договором, позивач, відповідно до вищевказаних умов Договору, здійснив нарахування сум пені, 3% річних та індексу інфляції.
Так, пеня нарахована позивачем у розмірі 115 619,09 грн. 
Сума 3% річних нарахована позивачем у розмірі 11427,08 грн. 
Розрахунок заборгованості з інфляційних витрат здійснено у квітні 2019 року в розмірі 4011,24 грн.; у травні 2019 року - 3277,65 грн.; у червні 2019 року - 6795,18 грн., всього - 14 084,07 грн.
Рахунки на оплату за спожиту електричну енергію, пені, 3% річних та індексу інфляції були вручені представнику відповідача, що підтверджується наявними у справі витягами з книги реєстрації видачі рахунків, однак відповідач вказані нарахування не сплатив.
У зв`язку з цим, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 115619,09 грн. пені, 11427,08 грн. 3% річних та 14084,07 грн. індексу інфляції.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.
Оскільки предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині відмови у нарахуванні індексу інфляції в розмірі 3277,65 за квітень 2019 та стягнення на користь позивача індексу інфляції в повному обсязі, а саме у розмірі 14084,07,  колегія суддів зазначає, що переглядає відповідне рішення саме у цій частині.
Також, апеляційний суд звертає увагу, що іншу частину судового рішення господарського суду Харківської області від 16.07.2020р. не оскаржує жодна зі сторін.

Положеннями  ст. 525 Цивільного кодексу України  встановлено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та  Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1  ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до  ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1  ст. 612 Цивільного кодексу України  встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2  ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний, зокрема, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
        При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції не має характеру штрафних санкцій, а є способом захисту його майнового права та інтересу. Таким чином, кредитор вправі вимагати сплати боржником сум інфляційних нарахувань, навіть, якщо умовами договору не передбачено таке стягнення.
                                                                                                                        Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не погодився з розрахунком позивача інфляційних втрат в сумі 14 084,07 грн. нарахованої за період за квітень 2019 року та надав господарському суду власний розрахунок згідно якого, спірною є сума індексу інфляції в розмірі 3277,65 грн., яка нарахована позивачем на суму боргу в розмірі 100 000,00 грн., яка була сплачена 15.04.2019. 

Відповідач зазначив, що застосування індексу інфляції на вказану суму боргу за квітень 2019 року є неправомірним, оскільки сплата відбулася у 15 день цього місяця.

Господарським судом зазначено, що оскільки сплата заборгованості в розмірі 100 000,00 грн. була здійснена відповідачем 15.04.2019, відповідач не мав права на нарахування індексу інфляції в розмірі 3277,65 грн. за квітень 2019 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що господарський суду дійшов помилкового  висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в частині нарахування індексу інфляції в розмірі 10 806,42 грн., з наступних підстав.
Відповідно до частини 4  статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
26.06.2020р. об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 було прийнято постанову, у якій об`єднана палата дійшла висновку про те, що якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.
          Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 було наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати, а саме:  «Х» * «і-1» - 100 грн. = «ЗБ», де
«Х» - залишок боргу на початок розрахункового періоду,
«і-1» - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці,
100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці,
«ЗБ» - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).
При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць («ЗБ» відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).
У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду («ЗБ») перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.
Також, Верховний Суд вказав, що для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду дійшла висновку, що при зменшенні суми боргу, внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).
Наведена позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2020р. у справі №914/1470/19.
Позивачем наданий розрахунок за січень 2019 року на суму 445 693,75 грн. строк оплати до 15.02.2019 (а.с.33).

Відповідач сплатив нараховану суму частками, а саме:
19.03.2019 – у сумі 45 982,71 (платіж №13, а.с. 65)
19.03.2019 – у сумі 100  000 (платіж №14, а.с. 65)
20.03.2019 – у сумі 100  000 (платіж №30, а.с 65)
22.03.2019 – у сумі 100  000 (платіж №2, а.с. 66)
25.03.2019 – у сумі 99 711,04 (платіж №6, а.с 66)

Всього було сплачено 445 693,75 грн.

Розрахунковий період 01.03.2019 по 31.03.2019
445 693,75 * 100,9 – 445 693,75 = 4011,24 – сума інфляційних втрат

Розрахунок за лютий 2019 року на суму 527 765,14 грн. строк оплати 18.03.2019 (а.с 34).

Відповідач сплатив нараховану суму частками, а саме:
03.04.2019 – 100  000 (платіж №24, а.с.66)
15.04.2019 – 100  000 (платіж №2, а.с. 66)
28.05.2019 – 220  000 (платіж №23, а.с. 67)
10.06.2019 – 107765,14 (платіж №37, а.с. 67)

Розрахунковий період 01.04.2019 по 30.04.2019

527 765,17 * 101,0 – 200  000 = 333 042,82 грн. 

Розрахунковий період 01.05.2019 по 31.05.2019

333 042,82 * 100,7 – 220  000 = 115  374,11 грн.

Розрахунковий період 01.06.2019 по 30.06.2019

115  374,11 * 99,5 – 107  765, 14  = 7032,09 грн. – сума інфляційних втрат

Розрахунок за березень 2019 на суму 642 974,94 грн., строк оплати 12.04.2019 (а.с. 35).
Відповідач сплатив нараховану суму частками, а саме:
11.06.2019 – 142 974,94 грн (платіж №44, а.с. 67)
13.06.2019 – 250 000 грн (платіж №11, а.с. 67)
13.06.2019 – 250  000 грн (платіж №47, а.с. 68)

Розрахунковий період 01.05.2019 – 31.05.2019
642 974,94 * 100,7 = 647 475,76  грн

Розрахунковий період 01.06.2020 по 30.06.2019
647  475 ,76 грн * 99,5 – 642 974,94 = 1 263,44 – сума інфляційних втрат.

Таким чином, за розрахунком апеляційного суду загальна сума інфляційних втрат складає 12306,77 грн. (4011,24+7032,09+1263,44), отже стягненню підлягає сума інфляційних втрат  у розмірі 12  306, 77 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.
За змістом п. 3 ч. 1, ч.2    ст. 277 ГПК України    підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, що мають значення для справи.

            На підставі вищевикладеного, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м.Харків підлягає задоволенню частково, рішення господарського суду Харківської області від 16.07.2020 року у справі №922/134/20 підлягає зміні в його мотивувальній та резолютивній частинах щодо суми стягнення інфляційних втрат. В іншій частині рішення залишити без змін.
Згідно зі    п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України    у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, відповідно до  ст. 129 ГПК України  відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача   підлягає судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 2074,70 грн. 
          Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну  скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м.Харків на рішення  господарського суду Харківської області від 16.07.2020  у справі №922/134/20 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 16.07.2020 року у справі № 922/134/20 змінити в частині стягнення індексу інфляції та судового збору виклавши абзац 2 резолютивної  частини рішення наступним чином:

«Стягнути з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м.Київ, вул.Дорогожицька, буд.10, код 01190043) в особі Харківської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (61103, м.Харків, вул.Дерев`янка, буд.1-А, код ЄДРПОУ ВП: 41223614) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м.Харків, вул.Плеханівська, буд.126, код 42206328) 115619,09грн. пені, 11427,08грн. 3% річних, 12 306,77 грн. індексу інфляції, а також 2074,70 грн. судового збору».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

          Стягнути з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м.Київ, вул.Дорогожицька, буд.10, код 01190043) в особі Харківської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (61103, м.Харків, вул.Дерев`янка, буд.1-А, код ЄДРПОУ ВП: 41223614) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м.Харків, вул.Плеханівська, буд.126, код 42206328) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3112,05 грн. 

          Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

          Повний текст постанови складено та підписано 09.10.2020.

Головуючий суддя                                                                    О.О. Радіонова

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           І.В. Зубченко