ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 504/422/17
адміністративне провадження № К/9901/69/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.06.2017р. (суддя - Вінська Н.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017р. (судді - Шляхтицький О.І., Семенюк Г.В., Романішин В.Л.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1987р. по 31.12.1991р., яка нараховувалася йому за час його роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об`єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02.07.2002р. №183, виданої правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС»;
зобов`язати відповідача призначити йому пенсію з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1987р. по 31.12.1991р., яка нараховувалася йому за час його роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об`єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02.07.2002р. №183, виданої правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС»;
зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1987р. по 31.12.1991р., яка нараховувалася йому за час його роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об`єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02.07.2002р. №183, виданої правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» з моменту її призначення та виплатити виниклу заборгованість.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.12.1973р. позивача прийнято на посаду слюсаря 2 розряду Одеського автоуправління автоколона 2212 на підставі наказу №300 від 25.12.1973р.
25.06.1974р. позивача переведено на посаду водія 3 класу Одеського автоуправління автоколона 2212 згідно наказу №94 від 24.06.1974р.
Наказом №115 від 09.10.1974р. позивача звільнено у звязку із призивом у Лави Радянської Армії, служба у Лавах Радянської Армії тривала з 01.11.1974р. по 02.11.1977р.
Після служби у Лавах Радянської армії з 07.01.1977р. позивача прийнято на посаду водія 3 класу Одеського автоуправління автоколона 2212.
Наказом Мінавто УРСР №91 від 29.04.1986р. Одеська автоколона №2212 перейменована в автотранспортне підприємство 25155 обласного управління вантажного автотранспорту.
Наказом Мінавто УРСР №286 від 29.12.1987р. АТП-25155 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (Автоколона №2212) перейменовано в АТП-15155 Одеського державного виробничого об`єднання автомобільного транспорту.
Рішенням Загальних зборів працюючих (наказ по АТП №196 від 30.10.1992р.) АТП-15155 Одеського державного виробничого об`єднання автомобільного транспорту реорганізовано в Орендне Одеське автотранспортне підприємство 15155 з 01.11.1992р.
Рішенням Загальних зборів ОО АТП 15155 (наказ по АТП №24 від 18.03.1994р.) та рішенням Ленінського районного виконавчого комітету м. Одеси №291/21 від 24.12.1993р. Орендне Одеське автотранспортне підприємство 15155 реорганізовано в Акціонерну транспортну компанію «АЛЬФА-ТРАНС» з 01.04.1994р.
01.04.1994р. позивача звільнено по переводу в Акціонерну транспортну компанію «АЛЬФА-ТРАНС». Підстава - наказ №175-к від 31.03.1994р.
Наказом по Акціонерній транспортній компанії «АЛЬФА-ТРАНС» №2-к від 01.04.1994р. позивача прийнято на посаду водія, де він працював до 28.02.1995р. Наказ №24-к від 28.02.1995р.
01.04.1995р. позивача прийнято на посаду рихтовщика в ТОВ «Вулканізатор», де він працював до 01.08.1998р. Наказ №6 від 01.08.1998р.
08.02.1999р. (протокол №5 від 05.03.1999р.) позивача прийнято на посаду водія автогаражу 1 класу до КСП «Одеське».
29.03.2000р. позивача звільнено у зв`язку із реформуванням КСП. (рішення Загальних зборів №2 від 23.02.2000р.)
03.04.2000р. позивача прийнято на посаду водія авто гаражу 1 класу по переводу у звязку із реорганізацією в ТОВ «Одеське». Наказ №1 від 03.04.2000р.
17.12.2015р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком у встановленому законом порядку.
При призначенні пенсії позивачем надано до відповідача довідку від 02.07.2002р. №183, видану йому Акціонерною транспортною компанією «Альфа Транс». Вказані обставини сторонами не заперечуються. (а.с. 18)
На підтвердження свого права на отримання пенсії, позивачем до управління Пенсійного фонду надано довідку про заробітну плату за період з 01.01.1987р. по 31.12.1991р., яка нараховувалася йому за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об`єднання автомобільного транспорту, видану їх правонаступником АТК «Альфа-Транс» на підставі первинних документів, копію трудової книжки, копію військового квітка та інші документи, що підтверджують його особу та наявність у нього права на отримання пенсії.
Рішенням відповідача від 24.12.2015р. позивачу до виплати призначено суму пенсії у розмірі 1140,13 грн щомісячно.
Не погодившись з розміром призначеної пенсії, 19.12.2016р. позивач звернувся до відповідача за роз`ясненням, на яке 23.12.2016р. отримав відповідь про те, що при призначенні йому пенсії управлінням не була прийнята до уваги довідка про заробітну плату за період його роботи з 01.01.1987р. по 31.12.1991р., яка була видана Акціонерною транспортною компанією «Альфа-Транс» від 02.07.2002. №183, оскільки у відповідача відсутня можливість проведення зустрічної перевірки первинних документів, на підставі яких видавався зазначений документ. (а.с. 8 - 9)
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невключення при призначенні пенсії у її розрахунок довідки про заробітну плату від 02.07.2002р. №183 за період з 01.01.1987р. по 31.12.1991р., позивач звернувся до суду з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно при призначенні йому пенсії за віком не враховано довідку про заробітну плату від 02.07.2002р. №183 за період його роботи з 01.01.1987р. по 31.12.1991р., а посилання на таку підставу для відмови, як відсутність можливості проведення пенсійним фондом зустрічної перевірки первинних документів, на підставі яких видавалась зазначена довідка, є надуманими та незаконними. Вважає своє право на отримання належної пенсії порушеним, оскільки фактично перевірити правильність вказаних у довідці сум не надається можливим, оскільки підприємство, на якому він працював, ліквідоване, а місцезнаходження архівних документів невідоме.
Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.06.2017р., яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017р., позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1987р. по 31.12.1991р., яка нараховувалася позивачу за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об`єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02.07.2002р. за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС».
Зобов`язано Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Одеси призначити позивачу пенсію з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1987р. по 31.12.1991р., яка нараховувалася позивачу за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об`єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02.07.2002р. за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС».
Зобов`язано Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Одеси провести перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1987р. по 31.12.1991р., яка нараховувалася позивачу за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об`єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02.07.2002р. за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» з моменту її призначення та виплатити йому виниклу заборгованість.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач постійно працював водієм, будь-яких доказів того, що надана позивачем довідка містить в собі недостовірну інформацію відповідачем надано не було і в ході судового розгляду справи судами таких не встановлено. Крім того, позивач не несе зобов`язання по збереженню архівної документації та не повинен вживати заходи щодо її зберігання, оскільки це не є його компетенцією. Вказану довідку позивач отримав у встановленому законом порядку.
Суди виходили з того, що доводи відповідача про те, що видана підприємством, на якому працював позивач, довідка викликає сумніви є необґрунтованими та не може бути підставою для призначення пенсії без урахування наданої довідки про заробітну плату, оскільки це є лише припущенням управління Пенсійного фонду, яке не ґрунтується на будь-яких доказах та спростовується матеріалами справи, а дані наведені у вказаній довідці відповідачем не спростовані.
З ухваленими у справі рішеннями не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що управління Пенсійного фонду позбавлено можливості провести перевірку довідки про заробітну плату позивача за період з 01.01.1987р. по 31.12.1991р., виданої АТК «Альфа Транс» у зв`язку з ліквідацією підприємства та відсутністю документів по даному підприємству у архіві. Вважає, що управління діяло відповідно до вимог закону, оскільки при розрахунку пенсії позивача при її призначенні обгрунтовано виключено спірний період заробітної плати у зв`язку з тим, що довідка не підтверджена первинними документами.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV, в редакції чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії) страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
За змістом частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Відповідно до підпункту «б» пункту 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 30.04.2002р. №224/30 (далі - Порядок №224/30, чинний на час видачі позивачу довідки про заробітну плату) до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, довідка про заробіток особи (додатки 1, 2), а в разі, коли законодавством передбачено необхідність підтвердження заробітку за даними системи персоніфікованого обліку, - інформація про заробіток особи  із  системи персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 3.
У Додатку №1 до цього Порядку №224/30 передбачено, що в довідці про заробітну плату повинно бути зазначено, що така довідка видана на підставі особових рахунків за певні роки.
В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що зарахувати заробітну плату за спірний період роботи позивача не було підстав, оскільки неможливо було здійснити перевірку достовірності видачі довідки від 02.07.2002р. №183 в зв?язку із зняттям 31.12.2002р. з обліку підприємства, яке її видало та відсутністю архівних документів.
Оскільки під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено факт роботи позивача у спірний період на зазначених посадах, такі обставини підтверджено записами в трудовій книжці та довідкою про заробітну плату, а тому суди обгрунтовано дійшли висновку щодо протиправності відмови відповідача зарахувати спірний період при обчисленні пенсії та прийняли рішення про задоволення позову
Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв?язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення, а постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.06.2017р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                    
О.П. Стародуб
Я.О. Берназюк
В.М. Кравчук