СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р.                                                          Справа № 922/2427/20  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Россолов В.В. , суддя  Хачатрян В.С. 
розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (вх. №2748 Х/1),
на рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 (повний текст складено та підписано 24.09.2020), ухвалене о 12 годині 56 хвилин у складі судді Прохорова С.А.,
у справі №922/2427/20,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю" Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", 61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, корпус 45, оф. 21, код 34333275,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест", 61066, м. Харків, вул. Велозаводська, 1, код 14103790,
про стягнення 169 959,13 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс Капітал" (позивач, ТОВ  "КУА "Фінекс Капітал") звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (ТОВ "Завод "Будінвест"):
-  заборгованості за процентами за користу вання кредитними коштами згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.02.2020 по 24.03.2020 в сумі 158332,97 грн.
- суми пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору N 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.04.2020 по 27.07.2020 в сумі 7977,21 грн.
- суми інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі Кредитного договору N 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 в сумі  2065,62 гривень та З % річних від суми прострочених процентів за користування кредитом згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.04.2020 по 27.07.2020 в сумі 1583,33 грн.
В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує на те, що 26 червня 2020 року між Акціонерним товариством “Акціонерний банк “Радабанк” та ТОВ  "КУА "Фінекс Капітал", було укладено договір про відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст за кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019, укладеним між Первісним кредитором - АТ “АБ “Радабанк” та ТОВ "Завод "Будінвест".
Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі №922/2427/20 позов задоволено повністю.
Стягнуто з ТОВ "Завод "Будінвест" на користь ТОВ  "КУА "Фінекс Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду “Стаксель”:
- заборгованість за процентами за користу вання кредитними коштами згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.02.2020 по 24.03.2020 в сумі 158 332,97 гривень;
- суму пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.04.2020 по 27.07.2020 в сумі 7977,21 гривень; 
- суму інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 в сумі 2 065,62 гривень;
- З % річних від суми прострочених процентів за користування кредитом згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.04.2020 по 27.07.2020 в сумі 1 583,33 гривень. 
Судові витрати позивача пов`язані з розглядом справи покладено на відповідача.
Стягнуто з ТОВ "Завод "Будінвест" на користь ТОВ  "КУА "Фінекс Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду “Стаксель” 2 549,39 грн судового збору та 24 500,00 грн витрат на правничу допомогу.
Не погодившись, з рішенням ухваленим судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось ТОВ "Завод "Будінвест", яке просить рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі №922/2427/20 змінити. Закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача 138138,55 грн заборгованості за процентами за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору №23019/ЮРК/0 від 06.12.2019 за період з 25.02.2020 по 24.03.2020; в частині стягнення 6778,58 грн пені; в частині стягнення 1336,09 грн – 3% річних від суми прострочених відсотків за користування в період з 01.04.2020 по 27.07.2020. Скасувати рішення в частині стягнення з ТОВ "Завод "Будінвест" на користь ТОВ  "КУА "Фінекс Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду “Стаксель” 20194,42 грн нарахованих відсотків за користування кредитом в період з 25.02.2020 по 24.03.2020; 1198,63 грн пені і 247,24 грн – 3% річних, нарахованих за період з 01.04.2020 по 27.07.2020, і в задоволенні позовних вимогу цій частині відмовити.
Зменшити суму відшкодування судових витрат позивача на оплату послуг адвоката до 5000,00 грн.
На думку відповідача, суд дійшов хибного висновку про те, що проценти нараховані за користування кредитом на період з 25.02.2020 по 24.03.2020 включно, мали бути сплачені відповідачем в період з 25 по 31 січня 2020 включно. У зв`язку к цим суд помилково задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача сум інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі кредитного договору №23019/ЮРК/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 в сумі 2065,62 грн.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції не перевірив зроблений позивачем розрахунок процентів, які повинен був сплатити відповідач за користування кредитними коштами згідно умов договору №23019/ЮРК/0 від 06.12.2019 за період з 25.02.2020 по 24.03.2020, а також не врахував факт часткової оплати відповідачем процентів за спірний період на суму 7000,00 грн. Враховуючи, що із нарахованих первісним кредитором процентів за користування кредитом за період з 25.02.2020 по 24.03.2020 у сумі 145138,55 грн відповідач у визначений договором строк сплатив 7000,00 грн згідно квитанції №29320 від 31.03.2020, заборгованість за процентами за користування кредитом у визначений в позовній заяві період фактично становила 138138,55 грн, а не 158332,97 грн, які визнав суд першої інстанції. 
На думку скаржника вимоги позивача в частині стягнення 20194,42 грн відсотків, нарахованих за користування кредитом в період з 25.02.2020 по 24.03.2020, не підтверджується доданими до позовної заяви доказами.
Апелянт також вважає, що судом першої інстанції неправильно обраховано розмір пені та 3% річних за прострочку сплати процентів.
Також апелянт просить суд врахувати ту обставину, що відповідач з незалежних від нього причин не отримав позовну заяву, а також ухвалу суду про відкриття провадження у господарській справі, тому з об`єктивних причин не зміг скористатися своїми процесуальними правами.  У зв`язку з цим просить визнати поважною причину ненадання відповідачем доказів до суду першої інстанції.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2020 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя – Шутенко І.А., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 поновлено ТОВ "Завод "Будінвест"  строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі №922/2427/20.  Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Завод "Будінвест" на рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі №922/2427/20. Ухвалено ТОВ "Завод "Будінвест" до 11.11.2020 надати до Східного апеляційного господарського суду уточнення до апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі №922/2427/20 в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 2065,62 гривень. Встановлено позивачу строк до 11.11.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також доводи та міркування стосовно клопотання відповідача про надання додаткових доказів, з доказами їх надсилання скаржнику. Розгляд апеляційної скарги ТОВ "Завод "Будінвест" на рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі №922/2427/20 ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи.
Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи (а.с. 149-150 т. 1) вбачається, що сторони отримали ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 26.10.2020 та належним чином повідомлені про розгляд справи судом апеляційної інстанції у порядку письмового провадження.
10.11.2020 до апеляційного суду від ТОВ "КУА "Фінекс Капітал" надійшов відзив, в якому позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Позивач зазначає, що протягом строку дії Кредитного договору відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання зі сплати процентів, та по 26.06.2020 відповідачем були здійснені наступні платежі: 28.12.2019 – 40000,00 грн, 03.01.2020 – 55351,30 грн, 31.01.2020 – 5000,00 грн, 25.02.2020 – 17000,00 грн, 25.02.2020 – 34800,00 грн, 31.03.2020 – 7000,00 грн, що визнається і відповідачем. Жодних інших коштів в погашення заборгованості по нарахованих процентах за користування кредитом від відповідача до подання позову не надходило.
Зазначає, що право позивача щодо підвищення розміру процентів за користування кредитом передбачено умовами Кредитного договору №23019/ЮРК/0 від 06.12.2019, тому застосування ставки у розмірі 24% є законним та обґрунтованим.
Позивач заперечує щодо тверджень апелянта, що останнім здійснено часткову оплату заборгованості за процентами за період з 25.02.2020 по 24.03.2020 у розмірі 7000,00 грн, оскільки відповідно до умов договору, та за наявності простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 у сумі 98144,09 грн, кошти в сумі 7000,00 грн, що надійшли 31.03.2020 були направлені на часткове погашення заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, після чого залишок заборгованості за процентами за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 склав 91114,09 грн.
В обґрунтування заперечень щодо вимог апелянта про зменшення суми відшкодованих позивачу витрат на правову допомогу зазначає, що про складність справи свідчить зокрема те, що відповідач самостійно не зміг розібратися  у черговості погашення заборгованості за Кредитним договором, а також з тим, що відповідач неправильно вирахував розмір нарахованих процентів за період з 25.12.2019 по 24.01.2020, не звернувши увагу, що у 2019 році 265 днів, а у 2020 році – 366 днів, що впливає на розмір нарахованих процентів за кожен календарний день використання кредитних коштів, що свідчить про те, що Кредитний договір №23019/ЮРК/0 від 06.12.2019 є досить складним для розуміння. 
Крім того, ТОВ  "КУА "Фінекс Капітал" заперечує проти врахування нових доказів, наданих відповідачем до апеляційної скарги з підстав їх неподання до суду першої інстанції, а докази оплати відповідачем заборгованості за користування кредитом за спірний період не можуть прийматися судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки такі оплати здійснені скаржником після ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Також позивач зазначив, що у прохальній частині позову ним було допущено описки та неправильно зазначено періоди нарахування пені, 3% річних та інфляційних, однак у розрахунку, доданому до позовної заяви їх було зазначено правильно. 
Як вже зазначалось вище, вказана апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи, зважаючи на приписи ч. 10 ст. 270 ГПК України, якими передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення учасників справи від сторін не надходили.

Дослідивши додані відповідачем до апеляційної скарги копії електронних листів АТ "АБ "Радабанк", копії квитанцій та платіжних доручень, копії позовних заяв у інших справах, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до положень статті 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Отже, за загальним правилом, усі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень мають бути подані учасниками справи до суду першої інстанції, а до суду апеляційної інстанції додаткові докази подаються у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що копії електронних листів АТ "АБ "Радабанк", копії квитанцій та платіжних доручень, копії позовних заяв у інших справах, що надані до апеляційної скарги відповідача, до господарського суду першої інстанції сторонами не надавалися, не були предметом розгляду  суду першої інстанції і, відповідно, їм не була надана оцінка судом в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. 
Відповідач, належним чином користуючись своїми процесуальними правами, мав подати усі докази суду першої інстанції, зокрема разом з відзивом на позовну заяву. У разі неможливості подати докази разом з відзивом на позовну заяву з об`єктивних причин, відповідач мав повідомити про це суд першої інстанції.
Однак відповідачем зазначені вище докази не було подано до суду першої інстанції.
В обґрунтування неможливості подати зазначені докази до суду першої інстанції скаржник зазначає, що відповідач з незалежних від його волі обставин не отримав позовну заяву, а також ухвалу про відкриття провадження у справі №922/2427/20, а тому з об`єктивних причин не мав можливості надати суду першої інстанції відзив на позовну заяву з копіями документів, які стосуються предмета спору та взяти участь у судовому засіданні з розгляду справи, у зв`язку з цим просить визнати поважною причину неподання доказів суду першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява, копії ухвал Господарського суду Харківської області від 10.08.2020 про відкриття провадження, від 10.08.2020 про повідомлення дати судового засідання, від 31.08.2020 про повідомлення дати наступного судового засідання надсилалися відповідачу за адресою: 61066, м. Харків, вул. Велозаводська, 1, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Таку ж адресу в апеляційній скарзі зазначає сам відповідач.
Інформація щодо наявності у відповідача інших адрес для листування в матеріалах справи відсутня та апелянтом суду не надана. 
Як встановлено судом, копії ухвал суду першої інстанції від 10.08.2020, 31.08.2020, що надсилалися відповідачу повернулися до суду першої інстанції неврученими у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, повернення поштового відправлення за вказаними вище підставами свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд справи судом першої інстанції.
Крім того, відповідач жодним чином не обґрунтовує підстав неможливості отримання ним зазначених процесуальних документів вчасно, не зазначає, які непереборні об`єктивні причинили завадили йому отримувати поштову кореспонденцію та належним чином виконати процесуальні права та обов`язки.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що платіжні доручення, що надані до апеляційної скарги на підтвердження сплати відповідачем заборгованості по процентам за користування кредитом, від 25.09.2020 та 05.10.2020 не можуть  братися судом до уваги, оскільки відповідачем така оплата здійснена вже після ухвалення рішення у даній справі, а саме після 21.09.2020. 
Колегія суддів зазначає, що сплата відповідачем основної заборгованості по процентам за користування кредитом після ухвалення судового рішення у справі щодо її стягнення не може бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції, а також слугувати підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у цій частині. Зазначені документи можуть розглядатися як докази виконання судового рішення, та відповідач має право пред`явити зазначені докази на стадії виконання судового рішення.
Щодо наданих скаржником платіжних доручень, що підтверджують, що відповідачем з метою сплати заборгованості по процентам за користування кредитом були здійснені наступні платежі 28.12.2019  - 40000,00 грн, 25.02.2020 - 17000,00 грн, 25.02.2020 - 34800,00 грн, 31.03.2020 - 7000,00 грн, 31.01.2020 – 5000,00 грн, колегія суддів зазначає, що зазначені обставини не заперечуються позивачем, а тому на підставі ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не приймає надані відповідачем додаткові докази і здійснює розгляд апеляційної скарги за наявними і поданими суду першої інстанції доказами. 
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
06 грудня 2019 року між ТОВ "Завод "Будінвест" (далі - Позичальник,) та Акціонерним товариством "Акціонерний банк "Радабанк" (далі – АТ "АБ "Радабанк", Первісний кредитор) було укладено кредитний договір № 23019/ЮКР/0 (далі - Кредитний договір), згідно п. 1.1 якого Кредитор, за наявності вільних грошових коштів, зобов`язується на умовах цього договору надати Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 8 400 000, 00 грн, зі зменшенням ліміту кредитування згідно з п.1.2 цього Кредитного договору, зі сплатою процентів у розмірі 22% річних в порядку, визначеному даним Договором.
Зазначеним пунктом також передбачено, що у разі порушення Позичальником зобов`язань, передбачених п. 6.14 цього Договору, кредитор має право, починаючи з 20 банківського дня місяця наступного за місяцем виникнення такого порушення, збільшити процентну ставку за користування кредитом на 2% проценти річних. У разі, якщо було здійснено вказане збільшення процентної ставки, її зниження на 2% проценти річних може бути здійснено за клопотанням Позичальника лише у разі виконання ним зобов`язань, передбачених п. 6.14 цього Договору.
Сторони підтверджують, що збільшення процентної ставки, передбачене цим пунктом Договору, не є односторонньою зміною Кредитором умов Договору. 
При цьому збільшення процентної ставки за вказані порушення не позбавляє Кредитора права на застосування інших заходів, передбачених цим Договором за неналежне виконання Позичальником умов цього Договору, в т.ч. права вимагати дострокового погашення кредиту. 
Згідно п. 3.1 Кредитного договору видача кредиту здійснюється шляхом перерахування всієї суми кредиту або його окремої частини на поточний рахунок Позичальника.
Пунктом 3.4 Кредитного договору, передбачено , що нарахування процентів за користування кредитом у валюті кредиту кожного дня, починаючи з дати надання кредиту згідно з методом факт/факт за формулою:
Сума процентів за один календарний день = 
Сума заборгованості на кінець цього дня* Річна процентна ставка /
Фактична кількість днів у році*100%.
Відповідно до п. 3.5. Кредитного договору, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, в період з 25 числа до останнього банківського дня місяця.
Зазначеним пунктом також передбачено, що при порушенні Позичальником зобов`язань по погашенню процентів, комісійної винагороди згідно з мовами цього Договору, Кредиту відповідно до п. 1.2 цього Договору, позичальник додатково до суми погашення Кредиту, процентів, нарахованих за процентною ставкою, зазначеною в п. 3.6 цього Договору, зобов`язаний на вимогу Банку, сплатити штрафні санкції, передбачені розділом 9 цього Договору розраховані з першого дня порушення строку погашення кредиту (його частки), процентів, комісій по день, що передує дню усунення вказаного порушення та нести відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.   
Пунктом 3.10 Договору сторони погодили порядок погашення заборгованості за даним Договором та передбачили, що в першу чергу погашається прострочена заборгованість за нарахованими  процентами за користування кредитом.
Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов`язується сплатити на користь та на вимогу Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, нарахованої на суму простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.
Згідно з п. 11.1 Договору, сторони домовилися про договірне списання Кредитором із усіх рахунків Позичальника в національній та іноземній валюті, відкритих у АТ "АБ "Радабанк": нарахованих процентів, комісійних винагород, заборгованості за Кредитом, інших платежів, передбачених цим Договором, при настанні термінів (строків) виконання Позичальником зобов`язань і в розмірах, визначених у цьому Договорі.
Відповідно до п.12.3 Кредитного договору кредитор має право у будь-який час відступити свої права та обов`язки за цим договором третій особі, при цьому підписанням цього договору Позичальник надає згоду на таке відступлення та додаткове погодження угоди про відступлення Позичальником не потрібне.
З матеріалів справи судом встановлено, що АТ "АБ "Радабанк" виконав зобов`язання з надання кредиту, перерахувавши на належний Відповідачу поточний рахунок грошові кошти в сумі 8326130,12 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 38949 від 06.12.2019 (платіжний документ, яким було ініційовано переказ грошових коштів з рахунку банку на поточний рахунок Відповідача) (а.с. 23 т. 1).
26 червня 2020 року між АТ "АБ "Радабанк" (Первісний кредитор) та ТОВ  "КУА "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "СТАКСЕЛЬ" (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст (а.с. 8-11 т. 1).
Згідно з п.1.1 Договору про відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020, Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор - ТОВ  "КУА "Фінекс Капітал" зобов`язаний сплатити на користь Первісного кредитора ціну договору та прийняти в повному обсязі належні Первісному кредитору права вимоги до Боржника, Іпотекодавця та Поручителя за кредитним договором № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019, укладеним між Первісним кредитором та ТОВ "Завод "Будінвест" та Договорами забезпечення, включаючи права вимоги до правонаступників Боржника, Іпотекодавця та Поручителя, їх спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника, Іпотекодавця та Поручителя або які зобов`язані виконати їх обов`язки, за Кредитним договором та Договорами забезпечення, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, щодо належного виконання Боржником, Іпотекодавцем та Поручителем зобов`язань за Кредитним договором та Договорами забезпечення, сплати заборгованості та/або процентів та/або комісій та/або пені та/або штрафів та/або неустойки, в тому числі право нарахування яких виникло у Первісного кредитора до укладання цього Договору, передачі предметів забезпечення (іпотеки) в рахунок виконання зобов`язань за Кредитним договором та Договорами забезпечення, в тому числі права сторони/учасника в будь-яких судових та виконавчих провадженнях, а також права процесуального правонаступництва по всіх судових справах та провадженнях, що існують або можуть виникнути в майбутньому.
Пунктом 3.1 Договору про відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020 було визначено, що за відступлення права вимоги, в обсязі встановленому п.1.3 цього договору, Новий кредитор сплачує Первісному кредитору ціну договору (вартості відступлених прав) за домовленістю сторін у розмірі 9238656,49 грн.
26 червня 2020 року позивачем було здійснено повну оплату за договором про відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020, що підтверджується платіжним дорученням N1 від 26.06.2020 (а.с. 16 т. 1). В той же день, Первісний кредитор за актом приймання-передачі передав позивачу документи, що підтверджують право вимоги до відповідача (а.с. 14-15 т. 1).
Відповідно до п.1.4. Договору про відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020 за взаємною домовленістю сторони встановили, що відступлення права вимоги за Кредитним договором та Договорами забезпечення, розповсюджується в повному обсязі включаючи: право Нового кредитора нараховувати та вимагати сплати процентів, комісії, неустойки, штрафів, пені за весь час прострочення Боржником та/або Іпотекодавцем та/або Поручителем своїх зобов`язань відповідно до умов Кредитного договору та Договорів забезпечення, за весь час дії Кредитного договору та Договорів забезпечення, в тому числі і до моменту укладання цього Договору.
Таким чином, з 26 червня 2020 року позивач набув права вимоги погашення заборгованості за Кредитним договором, права нарахування процентів за користування кредитними коштами, права нарахування комісії, неустойки, штрафу та пені за весь час прострочення Відповідачем виконання зобов`язань за Кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019.
Відповідно до повідомлення №632-01/02/2020 від 01.07.2020 АТ "АБ "Радабанк" повідомив відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019.
Позивач листом №1607 від 16.07.2020 повідомив ТОВ "Завод “Будінвест" про заміну кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 та повідомив відповідачу платіжні реквізити для погашення Кредиту, сплати процентів та інших платежів.
У зв`язку з невиконанням ТОВ "Завод “Будінвест" свого обов`язку щодо сплати процентів за користування кредитом за період з 25.02.2020 по 24.03.2020 Новий кредитор - ТОВ  "КУА "Фінекс Капітал" звернувся з відповідним позовом до суду.
Як зазначалося, рішенням Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі №922/2427/20 позов задоволено повністю.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем вимоги п. 3.5. Кредитного договору виконані не були, внаслідок цього у Відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 25.02.2020 по 24.03.2020 в сумі 158332,97 гривень. Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок, дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про покладення витрат на правничу допомогу на відповідача, оскільки заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу є співрозмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, позивачем надані докази понесення таких витрат.
При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у справі є стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, а також стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат. 
Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок одержання процентів встановлюється договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).
Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України та частини першої статті 230 ГК України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Як вбачається, банк виконав зобов`язання з надання кредиту, перерахувавши на належний Відповідачу поточний рахунок грошові кошти в сумі 8 326 130, 12 грн. Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.
Враховуючи зазначене, а також вимоги п. 3.5 Кредитного договору, проценти, нараховані за користування кредитом за період з  25.02.2020 по 24.03.2020 включно, мали бути сплачені Відповідачем в період з 25 по 31 березня 2020 року включно.
Через невиконання відповідачем покладених на нього обов`язків (пункту 6.14 кредитного договору), позивач скористався правом на донарахування 2% до визначеної сторонами процентної ставки, та здійснив нарахування процентів за користування кредитом за період з 25.02.2020 по 24.03.2020 за ставкою 24%.
Так, невиконання відповідачем його обов`язків, встановлених п. 6.14 Кредитного договору, яким передбачено обов`язок відповідача забезпечувати щомісячні чисті надходження виручки від реалізації товарів (надання послуг) на поточні рахунки, відкриті в АТ "АБ "Радабанк" у розмірі, не меншому, ніж 100% від загального обсягу чистих надходжень на рахунки позичальника в банках, та обов`язок позичальника надавати щомісячно, впродовж всього строку дії кредитного договору, до 10 числа місяця, наступного за звітним, картки 31 рахунку по всіх банках в електронному вигляді та інші документи за запитом кредитора. Проте, як вказує позивач, вказані обов`язки відповідач за весь строк дії кредитного договору жодного разу не виконав, внаслідок чого, починаючи з 20 банківського дня січня 2020 року, процентна ставка за користування кредитними коштами була збільшена на 2% річних та склала 24 % річних. 
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором за процентами за користування кредитними коштами в період з 25.02.2020 по 24.03.2020, судом встановлено, що  сума нарахованих процентів за один день становить: 8326130,12 * 24% : 366 * 100%=5459,76 грн.
Отже, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в період з 25.02.2020 по 24.03.2020 становить 5459,76 грн * 29 днів = 158332,97 грн.
Як зазначається сторонами, до дати ухвалення оскаржуваного рішення у даній справі відповідачем з метою виконання умов договору по сплаті процентів за користування кредитом було здійснено наступні платежі: 28.12.2019  - 40000,00 грн, 03.01.2020 - 55351,30 грн, 31.01.2020 – 5000,00 грн, 25.02.2020 - 17000,00 грн, 25.02.2020 - 34800,00 грн, 31.03.2020 - 7000,00 грн.
Відповідач вважає, оскільки платіж на суму 7000,00 грн було здійснено 31.03.2020, то зазначені кошти повинні бути направленні на погашення заборгованості за користування кредитними коштами в період з 25.02.2020 по 24.03.2020.
Однак, відповідачем не враховано, що п. 3.10 Договору передбачено, що в першу чергу погашається прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом. 
Так, загалом відповідачем здійснено платежів на суму 159151,30 грн.
Однак навіть за розрахунком заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, здійсненим відповідачем за процентною ставкою 22%, цих коштів вистачає виключно на погашення заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 06.12.2019 по 24.12.2019 (заборгованість у розмірі 95351,30  грн за розрахунком відповідача), та часткового за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 (заборгованість у розмірі 155244,09 грн за розрахунком відповідача).
Враховуючи зазначене, відповідачем не спростовано тієї обставини, що заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в період з 25.02.2020 по 24.03.2020 становить 158332,97 грн.
Здійснивши перевірку розрахунку пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (як встановлено п. 9.1 Договору), наданого позивачем, колегія суддів зазначає, що позивачем правильно визначено початок періоду нарахування пені, а саме з 01.04.2020 (оскільки відповідач повинен був здійснити оплату процентів за користування кредитом до 31.03.2020 включно). 
За допомогою комп`ютерної програми «Ліга Закон» здійснивши розрахунок пені за період з 01.04.2020 по 31.07.2020 на суму заборгованості 158332,97 грн, судом встановлено, що позивачем правильно визначено розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача у розмірі 7977,21 грн.
За допомогою комп`ютерної програми «Ліга Закон» здійснивши перевірку 3% річних за період з  01.04.2020 по 31.07.2020 на суму заборгованості 158332,97 грн, що наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним та сума 3% річних, що підлягає сплаті відповідачем складає 1583,33 грн.
Перевіривши за допомогою комп`ютерної програми «Ліга Закон» розрахунок інфляційних, що доданий до позовної заяви, за період з 01.04.2020 по 30.06.2020 (в межах заявлених позовних вимог) на суму заборгованості 158332,97 грн, колегія суддів зазначає, що він є арифметично правильним, та сума інфляційних, яку повинен сплатити ТОВ "Завод "Будінвест"  складає 2056,62 грн.
Однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви, в прохальній частині позову ТОВ "КУА "Фінекс Капітал" допущено описку та зазначено, що сума пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору N 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 у розмірі 7977,21 грн підлягає стягненню за період з 01.04.2020 по 27.07.2020 (замість 31.07.2020, як вказано у розрахунку), сума інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі Кредитного договору N 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 у розмірі 2065,62 гривень підлягає стягненню за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 (замість вказаного в розрахунку з 01.04.202 по 30.06.2020), та З % річних від суми прострочених процентів за користування кредитом згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 в розмірі 1583,33 грн підлягає стягненню за період з 01.04.2020 по 27.07.2020 (замість 31.07.2020, як вказано у розрахунку).
Тобто позивачем в прохальній частині позовної заяви зазначено відмінні від вказаних у розрахунку періоди нарахування пені, 3% та інфляційних втрат, що свідчить про допущення позивачем технічної описки під час виготовлення тексту позову. 
Однак суд першої інстанції не звернув увагу на зазначену помилку та в резолютивній частині рішення щодо цих вимог зазначив, що стягненню підлягають: 
- суми пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.04.2020 по 27.07.2020 в сумі 7977,21 гривень; 
- суми інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 в сумі 2 065,62 гривень;
- З % річних від суми прострочених процентів за користування кредитом згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.04.2020 по 27.07.2020 в сумі 1 583,33 гривень.
Враховуючи, що розрахунком позивача передбачено стягнення пені та 3% річних за період з 01.04.2020 по 31.07.2020, а інфляційних втрат за період з 01.04.2020 по 30.06.2020, що відповідає фактичним обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне виправити помилку, допущену судом першої інстанції при ухваленні рішення від 21.09.2020 та правильно зазначити періоди нарахування пені, інфляційних та 3% річних.

Щодо заперечень відповідача проти розміру судових витрат на правничу допомогу позивача. Колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частинами 2-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В підтвердження надання адвокатських послуг позивачем було надано суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2161 (серія ХВ№000458) від 25.10.2017 на ім`я Стриж Лариси Анатолівни (т. 1 а.с. 28), ордер серія ХВ№1604000090 від 03.08.2020 (т. 1 а.с. 7), копію Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019, укладеної між ТОВ ТОВ  "КУА "Фінекс Капітал" та адвокатом Стриж Ларисою Анатоліївною (т. 1 а.с.26-27), копію Додаткової угоди №1 від 28.12.2019 до Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019 (т. 1 а.с. 69), копію додатку №1 від 10.08.2020 до Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019, копію акту приймання-передачі виконаних робіт за Угодою про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019 (т. 1 а.с. 71), копію платіжного доручення №1568 від 16.09.2020 на суму 24500,00 грн (т. 1 а.с. 72).
Відповідно до п. 1.1. Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019 Клієнт доручає, а Адвокат відповідно до чинного законодавства в Україні приймає на себе обов`язки здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта, надавати іншу юридичну допомогу в обсязі і на умовах, встановлених цією Угодою. 
П. 1.2. Угоди передбачено, що адвокат зобов`язується здійснювати представництво інтересів клієнта зокрема у судах загальної юрисдикції усіх інстанцій у цивільних, господарських, адміністративних справ.
Умови, строки, порядок розрахунків, а також розмір винагороди (гонорару), який сплачується Клієнтом на користь Адвоката, сторони оговорюють у Додатку №1 до цієї Угоди, який складається в 2-х примірниках (п. 4.1. Угоди).
Додатковою угодою №1 від 28.12.2019 до Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019 сторони домовилися про узгодження тарифів на послуги, що надаються в порядку та на умовах, визначених Угодою про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019.
Відповідно до п. 1 Додатку №1 від 10.08.2020 до Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019 сторони домовились про те, що вартість послуг із супроводження ведення справи №922/2427/20 в Господарському суді Харківської області про стягнення ТОВ "Завод "Будінвест"  нарахованих та не сплачених процентів за користування кредитними коштами за Кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.02.2020 по 24.03.2020, становить 30  000,00 грн.
Оплата послуг Адвоката здійснюється Клієнтом грошовими коштами шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Адвоката  на підставі наданого Адвокатом Акту приймання-передачі виконаних робіт протягом 3-х робочих днів з дати отримання Акту (п. 3 Додатку №1).
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, у позовній заяві представником позивача, адвокатом Стриж Л.А. зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести позивач у зв`язку з розглядом справи становлять: 1)сплата судового збору у розмірі 2549,39 грн; 2)витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн. 
З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ТОВ  "КУА "Фінекс Капітал", розрахунок заборгованості ТОВ "Завод "Будінвест" за кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за процентами за користування кредитними коштами в період з 25.02.2020 по 24.03.2020, клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, заява про стягнення витрат на правову допомогу підписані представником позивача адвокатом Стриж Л.А.
Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що адвокат Стриж Л.А. брала участь у судових засіданнях суду першої інстанції 31.08.2020 та 21.09.2020.
На підставі Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019, між адвокатом Стриж Л.А. та  ТОВ "КУА "Фінекс Капітал" був  підписаний Акт приймання-передачі виконаних робіт від 15.09.2020, з якого вбачається, що послуги із супроводження ведення справи Клієнта у Господарському суді Харківської області у справі №922/2427/20 за позовом ТОВ "КУА "Фінекс Капітал" до ТОВ "Завод "Будінвест" про стягнення нарахованих та не сплачених процентів за користування кредитними коштами за Кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.02.2020 по 24.03.2020, надані в обсязі: 1) вивчення та аналіз кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 та договору про відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020, здійснення розрахунків щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань – 10000,00 грн; 2)надання консультації з питань відкриття провадження у справі, порядку і строків судового розгляду – 2000,00 грн; 3) складання процесуальних документів по справі, у тому числі: - позовна заява – 6000,00 грн, - клопотання про приєднання доказів – 1500,00 грн; 4) організація та направлення засобами поштового зв`язку позовної заяви на адресу відповідача по справі – 500,00 грн; 5) організація та направлення засобами поштового зв`язку клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи  на адресу відповідача по справі – 500,00 грн; 6)представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні, у тому числі: - судове засідання 31.08.2020 об 11:10 год, - судове засідання 21.09.2020 об 10:00 год – 4000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 24500,00 грн.
Позивачем також надано суду платіжне доручення №1568 від 16.09.2020 на суму  24500,00 грн, призначення платежу: Сплата послуги згідно Угоди про надання правової допомоги №28.12.2019р.; справа №922/2427/20 (а.с. 72 т. 1). 
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За змістом пункту 1 частини другої статті  126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої     статті 126 цього Кодексу).
Таким чином, у спірних правовідносинах обов`язковому дослідженню підлягає встановлення обставин щодо реального надання правничої допомоги клієнту.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Пунктом 1 Додатку №1 від 10.08.2020 до Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019 визначено умови щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару.
Для оплати послуг, визначених у пункті 1 Додатку №1 від 10.08.2020 до Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019, вони мають бути фактично наданими, що вбачається, зокрема, зі змісту положень Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Також надані послуги мають бути підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність наданих послуг, які є підставою для їх оплати.
Таким чином, підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами Додатку №1 від 10.08.2020 до Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2019 є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обґрунтованість і правомірність її оплати.
Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що Акт приймання-передачі виконаних робіт  від 15.09.2020 містить детальний перелік робіт адвоката та їх вартість на загальну суму 24500  грн, факт надання послуг за цим переліком та їх обсяг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не спростований. 
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виклала висновок у постанові від 22.11.2019 по справі №902/347/18 та у постанові від 22.11.2019 у справі №910/906/18, заначивши, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України). 
Отже, відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд має право за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але лише у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, яка, зокрема встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ. При цьому, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.
Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами (висновок викладеній у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.05.2020 у справі №922/2749/19)
Тобто саме на відповідача покладається обов`язок щодо доказування неспівмірності заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Саме лише посилання на невідповідність витрат на правову допомогу іншої сторони принципу співмірності не може бути беззаперечною підставою для зменшення розміру витрат, який підлягає розподілу між сторонами.
Як уже зазначалося, матеріалами справи підтверджуються фактично понесені витрати ТОВ «КУА «Фінекс Капітал» на професійну правничу допомогу в сумі 24500,00  коп.
Відповідач зазначає, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом фактично виконаних адвокатом робіт, оскільки справа про стягнення заборгованості зі сплати відсотків за кредитним договором є нескладною і не вимагала від адвоката витрачати час на збирання доказів або вивчення судової практики.
Однак скаржником не надано жодних доказів та належних обґрунтувань у чому саме відповідач вважає витрати позивача на професійну правову допомогу  завищеними, не надано достатніх та чітких пояснень, чому розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним, а також не зазначено, які з вимог, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, не були дотримані при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката.
Колегія суддів зазначає, що стягнення заборгованості за кредитним договором потребує витрат часу на вивчення умов договору, зокрема щодо розміру відсоткової ставки можливості її збільшення, порядку погашення заборгованості, здійснення розрахунку розміру відсотків за користування кредитними коштами, дослідження та перевірка здійснених відповідачем часткових платежів за договором, дослідження договору по відступлення права вимоги, здійснення розрахунку пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.
Суд апеляційної інстанції зазначає що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Колегія суддів вважає, що беручи до уваги ціну позову, рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору,  такі витрати були необхідними та неминучими.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, а відповідачем не доведено наявності підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з цим судом не вбачається підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, доводи скаржника щодо необґрунтованості і незаконності судового рішення не знайшли свого підтвердження, однак враховуючи, що судом першої інстанції в резолютивній частині рішення допущено описку та неправильно зазначено періоди нарахування пені, інфляційних та 3% річних, колегія суддів вважає за необхідне виправити зазначену помилку шляхом виправлення резолютивої частини рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі №922/2427/20.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи. Проте враховуючи необхідність виправлення описки допущеної судом першої інстанції в резолютивній частині рішення від 21.09.2020 у справі №922/2427/20, яка потребує виправленню, колегія суддів приходить до висновку про зміну резолютивної частини рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі №922/2427/20.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до  ст. 129 ГПК України  судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст.  129,  269,  270,  275,  276, 277,  281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд                            
                                                            
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі №922/2427/20 змінити та викласти абзаци 2, 3, 4, 5, 6  резолютивної частини рішення в такій редакції: 
"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (61066, м. Харків, вул. Велозаводська, 1, код 14103790) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ФІНЕКС-КАПІТАЛ", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (код ЄДРІСІ 233568, поточний рахунок: НОМЕР_1 в АБ "УКРГАЗБАНК" (код банка 320478), 61070 м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд.1 корпус 45, офіс 21):
- заборгованість за процентами за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.02.2020 по 24.03.2020 в сумі 158 332,97 гривень;
- суму пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.04.2020 по 31.07.2020 в сумі 7977,21 гривень;
- суму інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.04.2020 по 30.06.2020 року в сумі 2 065,62 гривень;
- З % річних від суми прострочених процентів за користування кредитом згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.04.2020 по 31.07.2020 року в сумі 1 583,33 гривень."
В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені  статтями 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                    І.А. Шутенко

Суддя                                                                                           В.В. Россолов  

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян