ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 жовтня 2020 року           справа № 200/5669/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Сіваченка І.В., Ястребової Л.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року (повний текст складено 24 липня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/5669/20-а (суддя в 1 інстанції – Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив:
-визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, виходячи з грошового. забезпечення станом на день звільнення з військової служби 19 вересня 2018 року;
-зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 19 вересня 2018 року;
-визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків їх виплати;
-зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків їх виплати, відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсацій громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №59, у зв`язку із невиплатою грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, виходячи з грошового. забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 19 вересня 2018 року.
Позов мотивовано наступним.
Протягом періоду з 21.08.2008 по 19.09.2018 позивач перебував на військовій службі, брав безпосередню участь в АТО, про що отримав посвідчення учасника бойових дій. При звільненні з військової служби у відставку з позивачем не проведено повний розрахунок при звільненні, зокрема, не виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 по 2018 рік, виходячи з грошового. забезпечення станом на день звільнення з військової служби 19 вересня 2018 року.
В обґрунтування позову посилався на Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Звертав увагу суду на правозастосування, викладене у зразковій справі № 620/4218/18.
Щодо підстав нарахування грошової компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків їх виплати, то такою підставою є порушення строків виплати нарахованих доходів.
Зазначав про відсутність факту пропуску строку звернення до суду. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі № 200/5669/20-а позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби; в решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає частковому скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.
Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 є громадянином України згідно ID паспорту від 14.01.2020 № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно військового квитка серія НОМЕР_4 перебував на військовій службі з 21.08.2008 по 19.09.2018, що також підтверджується відомостями трудової книжки серія НОМЕР_5 .
30 березня 2015 року ОСОБА_1 видано посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_6 .
Довідкою про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 19.09.2018 №10/26/178 підтверджено, що прапорщик ОСОБА_1 дійсно у період з 04.07.2014 по 07.12.2014, з 19.01.2015 по 05.07.2015, з 05.08.2015 по 21.10.2015, з 14.01.2016 по 10.02.2016, з 13.03.2016 по 16.05.2016, з 14.03.2017 по 29.07.2017, з 08.04.2018 по 20.04.2018 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції. Підстава: накази першого заступника керівника АТЦ при Службі безпеки України (по стройовій частині), згідно наведеного у довідці переліку.
Довідкою ВЧ НОМЕР_1 б/н, б/д «Про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення підтверджено, що прапорщик ОСОБА_1 дійсно у період з 30.04.2018 по 19.05.2018 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Підстава наказ командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 08.05.2018 №8, від 19.05.2018 №18дск.
Відповідно витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.09.2018 №208, прапорщика ОСОБА_1 , звільненого наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18.09.2018 №22-РС, з військової служби у відставку за пп. «б» (за станом здоров`я) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», вважати таким, що 19.09.2018 справи та посаду здав.
З 19.09.2018 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Щорічну основну відпустку за 2018 рік тривалістю 25 днів використав. Виплатити грошову компенсацію за 20 днів невикористаної частини відпустки.
Щодо предмету спору відомості відсутні (прим.суду).
Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18.09.2018 №22-РС, рапорт ОСОБА_1 (від 19.09.2018 вх.№29/2504).
28.01.2020 ОСОБА_1 отримав посвідчення особи з інвалідністю ІІІ групи серія НОМЕР_7 , строком дії до 01.02.2021.
28 травня 2020 року відповідачем надано відповідь № 350/205/155/62/133 на звернення ОСОБА_1 від 20.05.2020 вх.№ 26/608 щодо виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за змістом якої відповідна виплата здійснюється на підставі рішення суду.
Відомості грошового атестата ОСОБА_1 свідчать про таке.
Оклад за військовим званням - 950,00 грн., до 19.09.2018 - 601,67 грн.
Посадовий оклад - 3260,00 грн., до 19.09.2018 - 264,67 грн.
Надбавка за вислугу років - 50%, до 19.09.2018 - 1333,00 грн. Обчислена станом на 01.09.2018 вислуга років - 23 роки 8 місяців 23 дні, у пільговому обчисленні 26 років 9 місяців 23 дні.
Щомісячні додаткові види грошового забезпечення: НОПС - 10%, до 19.09.2018 - 399, 95 грн.
Премія - 94%, до 19.09.2018 - 1940,79 грн.
Виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2018 рік у сумі 5052,75 грн.
Виплачено матеріальну допомогу за 2018 рік у сумі 9779,35 грн.
Виплачено одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби у сумі - 48896,75грн.
Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків їх виплати.
Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050).
Стаття 1. Підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Стаття 2. Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).
3. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).
Стаття 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції, чинній на час звільнення).
2. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
3. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
4. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, … .
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Приймаючи постанову від 06.02.2019 у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків:
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
У продовження, колегія суддів вважає релевантним до обставин даної справи такий висновок Верховного суду (постанови від 24.04.2019 справа № 266/2322/16-а та від 26.03.2020 справа № 813/189/18): «компенсація за невикористану відпустку не входить до такого переліку складових, з яких обчислюється пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки її виплата також здійснювалася не щомісячно, та більш того, така виплата має компенсаційний характер, пов`язана як правило зі звільненням військовослужбовця. Тобто ця виплата не є щомісячною і не має систематичного характеру, її розмір не є фіксованим, а тому вона не є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється пенсія.».
Як встановлено, відповідна відпустка є додатковою, надається раз на рік за бажанням військовослужбовця та передбачена Законом України «Про відпустки».
Тому колегія суддів вважає, що компенсація за невикористану додаткову відпустку не входить до переліку складових грошового забезпечення військовослужбовця, оскільки її виплата здійснюється не щомісячно, така виплата має компенсаторний характер, пов`язана, як правило, зі звільненням військовослужбовця. Тобто ця виплати не є щомісячною і немає систематичного характеру, її розмір не є фіксованим.
Аналогічна позиція викладено Верховним Судом у постанові від 24.04.2019 справа № 266/2322/16-а.
Вказане також підтверджується пп. «б» п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100: при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).
Аналогічне викладено у постановах Верховного Суду від 05.07.2018 справа № 235/1962/16-ц та від 12.03.2020 справа № 337/4535/17.
Отже, на переконання колегії суддів, грошова компенсація за невикористану додаткову відпустку учаснику АТО не відповідає ознакам грошового доходу, за несвоєчасну сплату якого проводиться компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
У відповідні періоди позивач перебував на військовій службі та отримував грошове забезпечення, а відповідна відпустка (її компенсація) є додаткової соціальною гарантією, разового характеру.
При цьому колегія суддів також звертає увагу, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
На думку колегії суддів, заявлена вимога вказаним ознакам не відповідає.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-                                                  

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі № 200/5669/20-а – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі № 200/5669/20-а – залишити без змін.     
Повне судове рішення складено 07 жовтня 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                      А.В. Гайдар

Судді                                                                                                            І.В. Сіваченко

                                                                                                                            Л.В. Ястребова