ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18911/18                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Кучми А.Ю., Безименної Н.В.
за участю секретаря                               Юрковець А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу №3899/к  від 11.10.2018, поновлення на роботі,  -
В С Т А Н О В И Л А
До Окружного адміністративного суду м. Києва  звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України  №3899/к від 11.10.2018 року  в частині звільнення позивача;
- поновити позивача на посаді  старшого слідчого в особливо важливих справах  другого відділу з розслідування  кримінальних проваджень Управління розслідування  особливо важливих справ  Головного слідчого управління  Міністерства юстиції України;
- стягнути з Міністерства юстиції України  на користь  позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва  від 13 червня 2019 року  позовну заяву задоволено.
          Постановою  Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року  рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 червня 2019 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2019 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року  скасовано, справу направлено  на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2020 року позов задоволено часково.
Визнано протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України  №3899/к від 11.10.2018 року  в частині звільнення позивача.
           Поновилено позивача на посаді  старшого слідчого в особливо важливих справах  другого відділу з розслідування  кримінальних проваджень Управління розслідування  особливо важливих справ  Головного слідчого управління  Міністерства юстиції України або запропонувати рівнозначну посаду;
          В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно з ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень
Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України та п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №9-зп від 25.12.1997 (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Тобто, право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтями 238, 240 цього Кодексу.
За змістом п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення. 
Таким чином, при встановленні під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, варто акцентувати увагу, що вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 оскаржує наказом від 11.10.2018 №3899/к, яким озивача було звільнено з посади старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень Управління розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Міністерства юстиції України з 11.10.2018, у зв`язку зі скороченням штату державних службовців відповідно до п. 1 ч. 1     ст. 87 Закону України "Про державну службу", з припиненням державної служби. 
          Разом з тим відповідач до  матеріалів справи додав наказ № 3159/к від 31.10.2019 про скасування наказу Міністерства юстиції України від 1.10.2018 року № 3899/к «Про звільнення» та поновлення на роботі ОСОБА_1 .  
Таким чином, колегією суддів встановлено, що оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень шляхом прийняття № 3159/к від 31.10.2019 про скасування наказу Міністерства юстиції України від 1.10.2018 року № 3899/к «Про звільнення» та поновлення на роботі ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.238 КАС України є підставою для закриття провадження у справі.
Закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що відповідачем самостійно виправлено оскаржувані порушення, на думку колегії суддів, не порушує прав та інтересів позивача та відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача не можливе без визнання рішення чи дій суб`єкта владних повноважень протиправними, так як відповідачем самостійно до ухвалення судом рішення повністю поновлено порушене право позивача.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що спірні відносини між сторонами в даній справі не належать до юрисдикції адміністративних судів, а повинні вирішуватись в порядку господарського судочинства.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2020  року підлягає скасуванню, а провадження у даній справі - закриттю.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2020 року - скасувати.
Провадження по справі - закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      В.О. Аліменко 

Судді                                                                                          А.Ю. Кучма 

  Н.В. Безименна

Повний текст постанови складено 21 грудня 2020 року.