Ухвала
 
23 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 554/2959/19
провадження № 61-14671 ск20 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Полтавського апеляційного суду у складі колегії суддів: Прядкіної О. В., Дряниці Ю. В., Кривчун Т. О., від 03 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
ВСТАНОВИВ :
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі1 319 252,32 грн.
Заочним рішенням Октябрського районного суду міста Полтави 
від 24 липня 2019 року, залишеним без змін постановами Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року та Верховного Суду                  від 04 березня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених до сплати за рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 02 жовтня 2015 року, у розмірі 123 235,37 грн.
У січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, яку ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 06 травня 2020 року задоволено. Скасовано заочне рішення цього ж суду від 24 липня 2019 року, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 16 липня                  2020 року провадження у справі закритона підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України. В обгрунтування вказано, оскільки є заочне рішенням Октябрського районного суду міста Полтави 
від 24 липня 2019 року, що набрало законної сили, ухвалене між тотожними сторонами, з того ж предмету і підстав позову.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 16 липня                  2020 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
До Верховного Суду 05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 вересня               2020 року, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанціїнорм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.
Пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 06 травня 2020 року скасовано заочне рішення цього ж суду від 24 липня 2019 року, виходив з того, що відсутнє рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність передбачених пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підстав для закриття провадження у справі та необхідність скасувати ухвалу з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції правильно закрив провадження у справі, оскільки заочне рішення набрало законної сили за результатами апеляційного розгляду справи, є неспроможними, так як ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 06 травня                   2020 року скасоване. Вказане судове рішення набрало законної сили, отже, воно породжує юридичні наслідки у вигляді скасування заочного рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 24 липня 2019 року та відсутності судового рішення про вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Водночас, з огляду на межі касаційного перегляду, встановленого статтею 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції не надає оцінку тим судовим рішенням, які не є предметом касаційного оскарження.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.
Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції положень частини першої статті 379 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.
Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Додані до скарги матеріали повернути заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                      О. В. Білоконь
                                                                                                                О. М. Осіян
                                                                                                                Н. Ю. Сакара