Номер провадження: 22-ц/813/5397/20 
Номер справи місцевого суду: 523/4537/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       24.09.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,
при секретарі - Сороколет Ю.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , 
переглянувши справу №523/4537/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року у складі судді Сувертак І.В., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 2 квітня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що 27 липня 2007 року розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №517 її чоловікові ОСОБА_5 надано звільнену кімнату АДРЕСА_1 на склад сім`ї з 6 чоловік. Житлова площа надана у відповідності до вимог статті 54 ЖК України після смерті колишнього мешканця ОСОБА_6 . Чоловік ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2012 року ОСОБА_3 виселено з займаної житлової кімнати АДРЕСА_2 без надання іншого житла, проте відповідач ОСОБА_3 й надалі продовжує користуватися кімнатою. Позивач ОСОБА_1 просила вселити її ОСОБА_1 в кімнату № НОМЕР_1 житловою площею 12,0 кв.м, що знаходиться в комунальній квартирі в будинку АДРЕСА_3 (а.с.1-3). 
Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.17).
Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що ОСОБА_1 зареєстрована в кімнаті АДРЕСА_4 , доказів для вселення в кімнату № НОМЕР_1 не надала, договір найму на кімнату АДРЕСА_5 у ОСОБА_1 відсутній. У спірній кімнаті зареєстрована особа, що наразі померла, крім того, кімнату займає стороння особа, яку слід виселити. Розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 27 липня 2007 року №517 ОСОБА_5 реалізовано не було, ордер на кімнату № НОМЕР_1 йому на склад сім`ї не видавався, так як кімнату № НОМЕР_1 було зайнято нею ОСОБА_3 , а після її виселення з кімнати № НОМЕР_1 там залишилася проживати її повнолітня дочка ОСОБА_7 . Відповідач зазначила, що вона зареєстрована в кімнаті № НОМЕР_2 , з кімнати № НОМЕР_1 її виселено, власних речей в кімнаті не має, з огляду на що є неналежним відповідачем. В кімнаті № НОМЕР_1 з 2007 року проживає наразі повнолітня ОСОБА_7 , яка сплачує комунальні послуги за користування кімнатою. Після смерті чоловіка ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 переоформила особовий рахунок лише на кімнату № НОМЕР_3 (а.с.30-32).
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено, стягнуто з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 2800,00 грн. (а.с.100-102). 
Висновок суду мотивовано недоведеністю вимог та не залученням до участі в справі належних відповідачів.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 6 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.105-106).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, полягає в тому, що відповідач ОСОБА_3 , незважаючи на рішення суду про виселення, продовжує користуватися спірною кімнатою, твердження відповідача про те, що в кімнаті № НОМЕР_1 проживає її дочка, не відповідають дійсності.
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована в кімнаті № НОМЕР_3 , після смерті чоловіка ОСОБА_5 розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 23 червня 2015 року №286 з ОСОБА_1 укладено договір найму на 1 кімнату АДРЕСА_6 . Договору найму на кімнату № НОМЕР_1 ОСОБА_1 не має, ордер на вселення у вказану кімнату їй не видавався. В справі наявні докази проживання в кімнаті №80 ОСОБА_7 (а.с.123-124). 
Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
ОСОБА_1 , 1952 року народження, зареєстрована з 7 серпня 2006 року за адресом: АДРЕСА_7 (а.с.4-5).
Чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Розпорядженням №286 від 23 червня 2015 року Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вирішено відкрити особовий рахунок ОСОБА_1 на займану житлову площу, яка складається з 1 кімнати площею 17,01 кв.м за адресом: АДРЕСА_7 , з правом укладення договору найму житлової площу на склад сім`ї п`ять чоловік (а.с.8, 167). 
Згідно Довідки від 30 червня 2015 року №98 ОСББ «Центролит» особовий рахунок на кімнату № НОМЕР_3 по АДРЕСА_3 відкрито на ОСОБА_1 з 17 січня 2015 року, в кімнаті проживають та зареєстровані п`ять чоловік (а.с.165).
Розпорядженням від 27 липня 2007 року Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради надано ОСОБА_5 звільнену кімнату АДРЕСА_8 на склад сім`ї 6 чоловік (він, дружина, син, дочка, онук, онучка) шляхом приєднання; житлова площа надана згідно статті 54 ЖК України (а.с.158).
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 4 листопада 2013 року, в справі №2-82/11задоволено позов ОСОБА_5 , виселено ОСОБА_3 з займаної кімнати АДРЕСА_2 без надання іншого житла. Рішення суду містить посилання на розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 27 липня 2007 року №517, яким ОСОБА_5 на склад сім`ї з шести осіб надано звільнену кімнату № НОМЕР_1 житловою площею 12.00 кв.м по АДРЕСА_3 шляхом приєднання (а.с.11-13, 145-149).
Постановою ВП №41077264 від 31 січня 2014 року державного виконавця першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Стьопіна Д.К. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1527/2-82/11, виданого 25 листопада 2013 року Суворовським районним судом м. Одеси про виселення ОСОБА_3 з займаної житлової кімнати № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 без надання іншого житла (боржником самостійно виконано вимоги виконавчого документа, виселення здійснено, про що складено акт від 28 січня 2014 року, в якому зазначено, що боржник в квартирі не мешкає, в квартирі проживає ОСОБА_7 ) (а.с.41, 42, 150, 151).
Посилання на розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 27 липня 2007 року №517 міститься й в Розпорядженні Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 19 жовтня 2007 року №757 «Про розгляд протесту прокурора Суворовського району м. Одеси на розпорядження Суворовської райадміністрації Одеської міської ради №517 від 27 липня 2007 року (а.с.9-10).
ОСОБА_3 , 1954 року народження, зареєстрована з 3 грудня 2004 року за адресом: АДРЕСА_9 ; має інвалідність 2 групи довічно з 20 червня 2007 року (а.с.24-25, 26). 
Особовий рахунок на кімнату АДРЕСА_10 відкрито на ОСОБА_8 , склад сім`ї 4 особи (а.с.38).
Згідно Довідки №68 від 3 липня 2018 року ОСББ «Центролит» ОСОБА_7 , 1994 року народження, зареєстрована за адресом: АДРЕСА_9 , фактично з 2007 року проживає за адресом: АДРЕСА_11 (а.с.73).
Згідно відповіді від 10 липня 2018 року №26 на запит ОСББ «Центролит» надано інформацію про те, що особовий рахунок на кімнату № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 зареєстровано на ОСОБА_6 ; в кімнаті № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 з 2007 року фактично мешкає ОСОБА_7 , яка з 2007 року проводить оплату за житлову та загальну площу (а.с.74).
ОСОБА_6 , 1936 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.157).
Згідно Акту від 15 грудня 2019 року профкому Первинної профспілкової організації ВОСТ ВАТ «Одеський завод «Центролит» неодноразовим протягом 2019 року відвідуванням місця проживання ОСОБА_7 встановлено, що вона в кімнаті АДРЕСА_2 не проживає, кімната пустує та незаконно утримується громадянкою ОСОБА_7 (а.с.160).
На підставі поданих учасниками справи доказів встановлено, що в кімнаті АДРЕСА_2 до 13 квітня 2007 року проживав та був зареєстрований ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 кімнату № НОМЕР_1 як таку, що звільнилася, розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 27 липня 2007 року №517 надано ОСОБА_5 на склад сім`ї з 6 осіб, проте ОСОБА_5 з сім`єю в кімнату не вселився, особовий рахунок на кімнату не переоформив, кімнату № НОМЕР_1 зайняла ОСОБА_3 разом зі своєю сім`єю. Судовим рішенням від 23 травня 2012 року за життя ОСОБА_5 ОСОБА_9 виселено з кімнати № НОМЕР_1 , проте в кімнаті залишилась проживати ОСОБА_7 , яка по теперішній час кімнату № НОМЕР_1 утримує, сплачує за неї комунальні послуги. Після смерті ОСОБА_5 у 1915 році ОСОБА_1 переоформила особовий рахунок лише на кімнату № НОМЕР_3 , особовий рахунок на кімнату № НОМЕР_1 , куди ОСОБА_1 просить її вселити, так і залишився відкритим на ОСОБА_6 , який помер ще у 2007 році. ОСББ «Центролит» підтверджує зайняття кімнати № НОМЕР_1 ОСОБА_7 , яка до участі у справі не залучена. 
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що кімнату № НОМЕР_1 , куди заявлено вимоги про вселення, займає ОСОБА_3 , відтак, доводи ОСОБА_3 в тій частині, що вона не є належним відповідачем у справі, не спростовано. 
Крім того, має місце й відсутність договору найму та відкритого на ім`я ОСОБА_1 особового рахунку на кімнату № НОМЕР_1 , куди позивач просить її вселити, та не залучення до участі в справі уповноваженого власника жилого приміщення. 
Правові підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні. 

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова