24.11.20
22-ц/812/1938/20
Провадження №22-ц/812/1938/20 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

       24 листопада 2020 року м. Миколаїв
колегія суддів палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючого: Базовкіної Т.М.,
суддів: Царюк Л.М. та Яворської Ж.М.,
із секретарем судового засідання: Андрієнко Л.Д.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 484/2898/20 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення, яке постановив Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Шикері Ірини Анатоліївни у приміщенні цього суду 20 жовтня 2020 року, повний текст якого складений в той же день, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2020 року ОСОБА_1  звернулась з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
       Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2010 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Призначений рішенням суду розмір аліментів на теперішній час є меншим, ніж мінімальний розмір аліментів, встановлений законом, та є недостатнім для утримання доньки, оскільки відповідно до статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До того ж на даний час змінилась соціальна ситуація в країні і вона самостійно не може задовольнити потереби неповнолітньої доньки, зокрема, забезпечити її одягом, взуттям, продуктами харчування, засобами гігієни тощо. Відповідач є працездатною особою, працює неофіційно, на місяць отримує близько 30000 грн., іншої родини не має. Посилаючись на викладене, позивачка просила збільшити розмір стягнутих аліментів з 400 грн. до 3000 грн. на місяць, що забезпечить рівність сторін при несенні обов`язку з утримання їх з відповідачем неповнолітньої доньки.
           Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.
       Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2020 року позов задоволений частково.
       Постановлено стягнути з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1159 грн. з подальшою індексацією відповідно до вимог Закону, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Розподілено судові витрати.
       Рішення суду мотивовано тим, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає. До того ж на даний час змінилась соціальна ситуація в країні і позивачка самостійно не може задовольнити потереби неповнолітньої доньки, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач є працездатною особою, працює неофіційно, на місяць отримує близько 30000 грн., іншої родини не має, що підтверджується позовною заявою (а.с.1,2). Відповідач не надав суду доказів протилежного. Отже, зважаючи на те, що відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 липня 2020 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років станом час постановлення судового рішення складає 2318 гривень, а обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків та зважаючи, що сума стягнутих аліментів не може бути менше 50% прожиткового на дитину відповідного віку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині збільшення розміру аліментів та стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі 1159 грн. щомісячно, що на сьогоднішній день дорівнює 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до вимог Закону.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно досліджені обставини справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення. Суд, стягуючи з відповідача аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не врахував, що розмір прожиткового мінімуму постійно змінюється, а тому позивачка вимішена буде кожного разу звертатися до суду з аналогічними вимогами. Також суд не взяв до уваги, що прожитковий мінімум – це умовна величина і що людина не може прожити на встановлений прожитковий мінімум, тому що його розміру недостатньо для забезпечення нормального функціювання організму людини, збереження здоров`я та задоволення основних соціальних і культурних потреб. 
Відповідач правом на відзив на апеляційну скаргу не скористався. 
       Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами  ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
       Вказаним положенням процесуального закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.
       Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2010 року (а.с. 6), та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9). Донька постійно проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні (а.с. 10). 
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2010 року з відповідача на користь позивачки були стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі - в розмірі 400 грн щомісячно (а.с. 7, 8). 
       Звертаючись з позовом, ОСОБА_3 , посилаючись на недостатність розміру визначених судовим рішенням від 11 жовтня 2010 року аліментів для належного утримання їх з відповідачем дитини, наявність у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, просила збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів до 3000 грн.
       Суд, задовольняючи позов частково, збільшив розмір аліментів до 1159 грн, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття,
Згідно з частиною 1 статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. 
В силу частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з частиною 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;  3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК України).
Відповідно до статті 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як роз`яснено в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу та розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, дитини, погіршення чи поліпшення їх здоров`я та інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема, наявність у платника інших утриманців.
       Так, як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є членом сім`ї позивачки ОСОБА_1 . Сторони відомостей щодо своїх доходів суду не надали. Відповідач є людиною працездатного віку. Докази щодо наявності (відсутності) у нього інших утриманців в матеріалах справи відсутні. 
       Проаналізувавши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, встановивши наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, раніше стягнутих з відповідача на утримання доньки, оскільки визначений рішенням суду розмір аліментів у 400 грн є вочевидь таким, що не може забезпечити утримання дитини та її потреби. Але колегія суддів не погоджується із висновком суду щодо розміру збільшення стягнутих з відповідача аліментів.
       Виходячи із встановлених обставин справи, відсутності будь-яких заперечень відповідача щодо збільшення аліментів у розмірі, якого вимагає позивачка, та відсутності доказів неможливості сплачувати аліменти у такому розмірі, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 аліментів в розмірі 3000 грн. щомісяця, що буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. 
Оскільки рішення суду щодо часткового задоволення позову постановлено з порушенням вимог матеріального та процесуального права, його в силу положень пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України необхідно змінити, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.
Щодо вимог апеляційної скарги про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, для цього відсутні передбачені статтею 376 ЦПК України підстави, оскільки висновок суду про доведеність підстав для збільшення розміру раніше стягнутих з відповідача аліментів на утримання дитини є правильним, але апеляційний суд не погоджується з визначеним судом розміром стягнутих судом аліментів. 
Щодо розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції. 
В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
Так, порядок та розміри справляння судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).
Подана у справі позовна заява містить вимоги майнового характеру про стягнення аліментів.
Підпунктом 1 пункту 1 частини 1 ст. 4 Закону № 3674-VI передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У 2020 році мінімальний розмір ставки судового збору за вимоги майнового характеру становить 840 грн. 80 коп. 
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
З урахуванням заявлених позовних вимог, розміру відшукованого позивачкою розміру аліментів ціна позову становить 18000 грн (3000 грнх6місяців), а розмір судового збору за заявлені позовні вимоги мав дорівнювати 840 грн. 80 коп.
В силу підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI за подання апеляційної скарги сплачується судовий збір у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Згідно змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 хоча і ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі, але фактично оскаржує рішення в частині нестягнутої суми аліментів, що становить 1841 грн (3000 грн – 1159 грн) або, приблизно, 61,37% від заявлених позовних вимог.
В силу частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Тому, за розгляд апеляційної скарги підлягає стягненню судовий збір лише щодо перегляду рішення в оспорюваній сумі, що становить 774 грн. судового збору (150%х840,80 грн х61,37%).
На підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору в усіх судових інстанціях. 
Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позовні вимоги задоволені, з відповідача слід стягнути в дохід держави в порядку розподілу судових витрат в судах першої та апеляційної інстанцій 840 грн. 80 коп. за подання позовної заяви та 774 грн судового збору за подання апеляційної скарги, а разом -1614 грн 80 коп. 
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.         Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2020 року змінити.
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.
Збільшити розмір аліментів, що були стягнуті за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2010 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Відкликати виконавчий лист, виданий 25 жовтня 2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області по цивільній справі № 2-2182/2010 р.
Стягнути з  ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , на користь  ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , в дохід держави 1 614 грн 80 коп. судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк 

Ж.М. Яворська

_______________________________________________________
Повний текст постанови суду виготовлений 24 листопада 2020 року