У х в а л а        
20 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 172/1416/17-ц
 
провадження № 61-17038 ск 20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги,
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 
2018 року залишено без змін. 
13 листопада 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 подано касаційну скаргу, в якій заявник просить судові рішення попередніх інстанції скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.
У касаційній скарзі заявниками порушено клопотання про поновлення строку 
на касаційне оскарження судових рішень. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 отримав 15 жовтня 2020 року, 
на підтвердження чого надано копію заяви про отримання копії судового рішення.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Вищезазначені доводи заявників щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки, як убачається із оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу і зобов`язаний слідкувати за рухом справи, так як обов`язок подати касаційну скаргу у передбачений статтею 390 ЦПК України строк покладено саме на учасника справи і маніпулювати таким строком заявою про отримання судового рішення не допускається, як і штучно цей строк збільшувати.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду 
в такому його елементі як правова визначеність.
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції 
до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Разом з тим, до касаційної скарги представником ОСОБА_1 - 
ОСОБА_2 додано клопотання, в якому порушено питання про відстрочення ОСОБА_1 сплату судового збору на термін, який зазначений у Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX 
від 30 березня 2020 року, щодо внесення змін до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України. 
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи 
є врахування судом її майнового стану.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору 
у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Крім того, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України 
з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» 
від 18 червня 2020 року № 731-IX, яким внесено зміни до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України 
та викладено в новій редакції, а саме: «Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих 
на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 
2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. 
Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для відстрочення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки ним взагалі не наведено доводів та не надано відповідних доказів на підтвердження його майнового стану.
У зв`язку з наведеним заявникові потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, 
в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600 грн.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми, таким чином (2 137 грн 85 коп. *200% = 4 275 грн 
70 коп.).
Ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 275 грн 
70 коп.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК
у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, 
що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Визнати наведені ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 підстави для поновлення строку 
на касаційне оскарження заочного рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року неповажними.
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору відмовити. 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 18 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько