ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

23 листопада 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №591/21/20 
Номер провадження 22-ц/816/2172/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 

сторони: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Сумська обласна державна адміністрація,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2020 року в складі судді Клименко А.Я., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складено 01 вересня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

24 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Сумської обласної державної адміністрації (далі - Сумська ОДА) про відшкодування 1500 грн моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року визнано протиправною бездіяльність Сумської ОДА при розгляді скарги та зобов`язано відповідача повторно розглянути скаргу. На думку позивача, незаконна бездіяльність посадових осіб Сумської ОДА призвела до порушення його права на інформацію, наслідком чого є спричинення моральної шкоди, яку заявник оцінив у 1500 грн. Зокрема, неправомірні дії відповідача призвели до того, що ОСОБА_1 був змушений захищати своє порушене право в судовому порядку, а отже витрачати значних зусиль та час для його відновлення, змінив свій уклад життя, зазнав душевних страждань, хвилювання та переживань, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2020 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незастосування у спірних правовідносинах позиції суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах, яка зводиться до того, що порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції, а відсутність наслідків у виді розладів здоров`я не свідчить про те, що заявник не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.
У відзиві на апеляційну скаргу Сумська ОДА просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. При цьому погоджується з висновком суду першої інстанції, що негативні емоції позивача не досягли рівня страждань, а також з тим, що позивач не довів причинний зв`язок між протиправними діями відповідача та моральною шкодою. Звертається також увага на те, що звернення позивача Сумська ОДА розглядала як заяву, а не скаргу у розумінні Закону України «Про звернення громадян», а тому вимоги про компенсацію за завдану моральну шкоду не ґрунтуються на нормах закону.
На підставі ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 29 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Сумської ОДА зі скаргою № 696, в якій просив направити до Верховної Ради України подання для прийняття рішення про призначення позачергових виборів до Будильської сільської ради та Будильського сільського голови.
Листом від 18 грудня 2018 року № 1232-18/К Сумська ОДА повідомила заявника, що стосовно порушеного питання про позачергові вибори голови сільської ради адміністрація звернулась до Верховної Ради України для надання юридичної оцінки фактам, викладеним у зверненні та аналізу відповідних судових рішень, а про результати розгляду Верховною Радою України звернення Сумської ОДА позивача буде повідомлено додатково.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року визнано протиправною бездіяльність Сумської ОДА щодо не розгляду по суті скарги ОСОБА_1 від 29 листопада 2018 року №696 та зобов`язано адміністрацію повторно розглянути його скаргу.
На думку позивача, неправомірними діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, наявність якої він мотивував тим, що неправомірні дії Сумської ОДА призвели до того, що він був змушений захищати своє порушене право у судовому порядку, а отже витрачати значних зусиль та часу для його відновлення. Захист свого права вимагав від нього додаткових зусиль для організації свого часу, побуту, так як у зв`язку із необхідністю прийняття участі у судовому процесі для належного відстоювання своїх прав він повинен був декілька разів їхати до м. Суми та змінити усталений порядок свого життя, вивчати юриспруденцію та низку законів потрібних для захисту своїх прав. Усі ці обставини призвели до виникнення у нього хвилювань та переживань, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що дійсно протиправні дії відповідача викликали у позивача негативні емоції, проте такі емоції не досягли рівня страждань, а доказів прояву порушення нормальних життєвих зв`язків заявника, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними діями відповідача ОСОБА_1 не надано.
Апеляційний суд з висновками суду першої інстанції повністю погоджується.
Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
За змістом ст. 31 Закону України «Про інформацію» у разі, якщо порушенням права на свободу інформації особі завдано матеріальної чи моральної шкоди, вона має право на її відшкодування за рішенням суду.

У частині другій статті 25 Закону України «Про звернення громадян» йдеться про те, що громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.
Як зазначалось вище, судовим рішенням у адміністративній справі № 480/774/19 встановлена протиправна бездіяльність Сумської ОДА щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 та поновлено права заявника шляхом зобов`язання адміністрації повторно розглянути його скаргу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт визнання протиправною бездіяльності відповідача не свідчить про безумовну і достатню підставу для стягнення з нього моральної шкоди.
Отже, предметом доказування у даній справі є обставини заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача та причинний зв`язок між протиправною бездіяльністю та заподіяною моральною шкодою, оціненою заявником у 1500 грн.
На думку позивача, бездіяльність Сумської ОДА з приводу не розгляду його скарги, що мало наслідком звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, мала негативний вплив на нього, що викликало негативні емоції на рівні страждань.
Проте, доказів, які б свідчили про існування обставин пережитих страждань заявником суду не надано, а лише зазначено про витрачання значних зусиль та часу для відновлення порушених прав, вжиття у зв`язку з цим додаткових зусиль для організації свого часу, побуту, про зміну усталеного порядку життя, а також про виникнення хвилювань та переживань, що негативно відобразилось на психоемоційному стані.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17 та від 15 серпня 2019 року у справі № 823/782/16 висновків місцевого суду про недоведеність заявлених вимог не спростовують.
Зокрема, негативний вплив, заподіяний внаслідок неправомірних дій чи бездіяльності органів та посадових осіб, звичайно, має наслідком виникнення негативних емоцій, які не у будь-якому випадку можна вважати стражданням або приниженням.
Встановлені у даній справі обставини та факти не свідчать про те, що заподіяний неправомірною бездіяльністю відповідача негативний вплив призвів до реальних страждань чи приниження позивача. Тим більше, що порушені у скарзі питання не стосуються особи ОСОБА_1 , а фактично зводяться до його активної участі у житті територіальної громади з тих чи інших питань місцевого самоврядування.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що рішенням суду у адміністративній справі № 480/774/19 права ОСОБА_1 поновлено та зобов`язано відповідача повторно розглянути його скаргу.
Ухвалюючи рішення у даній справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшовши правильного висновку про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються необхідності переоцінки доказів.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, 

який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - В.І.Криворотенко

Судді: О.І. Собина

Т.А.Левченко