УХВАЛА

12 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 2а/2370/4501/2012
адміністративне провадження № К/9901/26012/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №2а/2370/4501/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Азот» до Головного управління ДПС у Черкаській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Офісу великих платників податків ДПС, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

12.10.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу великих платників податків ДПС на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №2а/2370/4501/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Азот» до Головного управління ДПС у Черкаській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Офісу великих платників податків ДПС, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Згідно з трек-номером поштового відправлення скаргу надіслано 30.09.2020.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено наступне.
Скаржником зазначено, що він звертається з касаційною скаргою з підстав пункту 4 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та у відповідності до частини 2 статті 353 Кодексу, оскільки вважає, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд, оскільки є порушення норм процесуального права, що в свою чергу унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. 
При цьому відповідач з урахуванням пункту 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та у сукупності з пунктом 4 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обґрунтовує також свої доводи поданої касаційної скарги з мотивів неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм статей 198, 201 Податкового кодексу України, без урахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №1570/1911/12, від 21.02.2018 у справі №817/537/17, від 31.10.2019 у справі №804/20741/14, від 27.02.2020 у справі №П/811/4022/14, від 31.01.2020 №К/9901/25161/18, від 21.05.2020 №К/9901/35895/18, від 27.07.2020 у справі №826/5911/18, у постанові від 05.12.2019, якою дану справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Верховний Суд зауважує, що відповідно до частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, є підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд у випадках якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 328 цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи;
4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Посилаючись на пункт 4 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржник не зазначив відповідний пункт частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, в той же час, зі змісту касаційної скарги неможливо встановити, що судом апеляційної інстанції допущено всі порушення, передбачені вказаною нормою.
Таким чином, скаржником не обґрунтовано посилання на пункт 4 частини 4 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо посилання податкового органу на пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд зазначає, що недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Скаржником не доведено подібність правовідносин у справі №2а/2370/4501/2012 та у наведеній практиці Верховного Суду, зазначено про неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків Верховного Суду без виокремлення конкретної норми матеріального права.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №2а/2370/4501/2012 залишити без руху.
Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених недоліків.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва