РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року
м. Рівне

Справа № 569/4140/16-ц
Провадження № 22-ц/4815/945/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
               
головуючого судді – Шимківа С.С.,
суддів: –  Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,
секретар судового засідання – Шептицька С.С.,

учасники справи:
боржник -  ОСОБА_1 ,
стягувач – Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Індустріалбанк",
заявник  – державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюк Владислав Анатолійович, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2020 року (постановленої у складі судді Кучиної Н.Г.) у справі за поданням державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюка В.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,-

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюк В.А. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.
Подання мотивує тим, що на виконанні у Рівненському міському відділі ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження № 62313650, в складі якого виконавче провадження № 59575608 по виконанню виконавчого листа № 569/4140/16-ц від 23.05.2019 року, виданого Рівненським міським судом Рівненської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" суми заборгованості за договором кредиту № KRI/0800/392/07 від 16.07.2007 року у розмірі 31295,17 доларів США та 4748,11 грн.; виконавче провадження № 59576436 по виконанню виконавчого листа № 569/4140/16-ц від 23.05.2019 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" витрат по сплаті судового збору в розмірі 12134,75 грн.
Зазначає, що відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 19.07.2019 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, якими боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.
Однак, декларацію боржником не надано, рішення суду не виконано та будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".
Згідно відповіді на запит про перетин боржником державного кордону України встановлено, що ОСОБА_1 перетинала кордон 25.10.2019 року (виїзд) та 28.10.2019 року (в`їзд).
Вважає, що в зв`язку із значною сумою боргу на користь стягувача, ухиленням боржника від виконання виконавчого документу, у стягувача є підстави вважати що боржник умисно уникає своїх боргових зобов`язань.
На підставі викладеного державний виконавець просить суд постановити ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до повного виконання зобов`язань покладених на неї виконавчими документами.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 1 липня 2020 року подання державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюка В.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа задоволено.
Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до повного виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчими документами про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованості.
Ухвала суду мотивована тим, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, та не вживає заходів щодо їх виконання за рахунок належного їй майна і доходів.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на незаконність ухвали суду через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Вказує, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.
Проте, в поданні державного виконавця про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України та в оскаржуваній ухвалі суду взагалі не зазначено в чому саме полягає ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань та чим доводиться такий факт.
Звертає увагу, що нею не вчинялось будь-яких діянь щодо ухилення від виконання рішення суду. Крім того, жодних документів виконавчого провадження вона не отримувала, як і не отримувала постанови про відкриття виконавчого провадження.
Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав доказів ні отримання нею постанов про відкриття виконавчого провадження, ні ухилення нею від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, ні доказів направлення виклику до державного виконавця та його отримання нею, а також не надано доказів, які б свідчили про її намір вибути за межі України з метою невиконання судового рішення.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Пунктом 5 ч.1ст.6 вказаного Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Згідно п.19 ч.3ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього за рішенням суду або Законом України "Про виконавче провадження".
Частиною 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" на боржника покладено ряд обов`язків, зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходита майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Судом встановлено, що 23.05.2019 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчі листи у справі №569/4140/16-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" суми заборгованості за договором кредиту № KRI/0800/392/07 від 16.07.2007 року у розмірі 31295,17 доларів США, 4748,11 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 12134,75 грн.
19.07.2019 року державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іл`юк Н.В. було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №59575608 та №59576436 із виконання вказаних виконавчих листів.
Зазначеними постановами державного виконавця боржника ОСОБА_1 було зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
7.02.2020 року державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іл`юк Н.В. винесено постанову про арешт коштів боржника в межах ВП № 59575608.
10.06.2020 року державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюком В.А. винесено постанову про арешт майна боржника в межах ВП № 59575608.
Постановою державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюка В.А. об`єднано виконавчі провадження №59575608 та №59576436 у зведене виконавче провадження № 62313650.
Із матеріалів виконавчого провадження вбачається також, що державним виконавцем вчинялись виконавчі дій щодо розшуку коштів та майна боржника.
Однак, наявність у боржника відкритих у банках та інших фінансових установах України рахунків, джерел отримання доходів, транспортних засобів та нерухомого майна державним виконавцем не встановлено.
Оцінюючи висновки суду першої інстанції щодо наявності доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, апеляційний суд враховує наступне.
Аналіз статті 441 ЦПК України свідчить про те, що "ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням" слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.
Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання державного виконавця у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.
Оскільки, відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Отже, в контексті вищезазначених норм права, державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення.
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.
При цьому саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, наданого приватним виконавцем для добровільного виконання рішення суду, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків і на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Відсутність у ОСОБА_1 доходу та майна також не свідчать про ухилення останньою від виконання обов`язку, покладеного на неї судовим рішенням.
В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.
Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому згідно з частиною 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v. Bulgaria від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.
Отже, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.
Доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення державним виконавцем не наведено і в судовому засіданні не було здобуто.
Відповідно до статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Однак, докази того, що державним виконавцем рекомендованим поштовим відправленням було направлено на адресу боржника постанови про відкриття виконавчих проваджень в матеріалах справи відсутні, як і будь-які дані, які б свідчили про обізнаність ОСОБА_1 про наявність відкритих виконавчих проваджень, в яких вона є боржником. 
Таким чином, покликання державного виконавця у поданні та судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на неподання ОСОБА_1 декларації про доходи та майно, як на підставу для її тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, є безпідставними.
За наведеного, при постановлені ухвали, судом першої інстанції не було з`ясовано всі обставини справи та не враховано положення Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", а саме не перевірено факт ухилення боржника від виконання зобов`язання, покладеного на неї судовим рішенням та, чи були вжиті державним виконавцем всі заходи для забезпечення виконання судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно дост.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову в задоволенні подання державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюка В.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.
Керуючись ст.ст.367, 368, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 1 липня 2020 року скасувати.
У задоволенні подання державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюка В.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя                                         Шимків С.С.

Судді:                                                                 Боймиструк С.В.

                Ковальчук Н.М.