У Х В А Л А        
 
30 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 747/132/20
провадження № 61-16753ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 травня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Чернігівської області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду,
встановив:
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом,        в якому просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Держвного бюджету України на його користь 105 000, 00 грн у відшкодування моральної шкоди, 35 000, 00 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу у кримінальному провадженні та 6 000, 00 грн витрат на правничу допомогу у цій справі.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 13 березня 2017 року слідчим відділом Бахмацького відділу Головного управління Національної поліції                 в Чернігівській області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню відносно нього, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017270070000187.
27 квітня 2018 року прокурором затверджено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 190, частинами третьою та четвертою статті 358 КК України.
Проте, вказує, що вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року його визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною другою статті 190 КК України у зв`язку з недоведеністю того, що у його діянні є склад кримінального правопорушення, та виправдано. Позивача визнано також невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною третьою статті 358 КК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення (злочин) вчинене ним, та виправдано. Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року набрав законної сили 22 грудня 2019 року.
ОСОБА_1 посилається на те, що за час перебування під слідством він зазнав негативних наслідків, йому заподіяні моральні страждання, оскільки тривалий час був порушений нормальний спосіб його життя. 
На переконання позивача, йому для відновлення попереднього стану необхідно докладати багато зусиль та часу, оскільки рівень його ділової репутації, як фізичної особи-підприємця, значно знизився внаслідок обвинувачення його у шахрайстві та у складанні ним, як приватним підприємцем, завідомо підробленого офіційного документа.
Наголошує, що у зв`язку з повідомленням про підозру в кримінальному провадженні за частиною другою статті 190, частиною третьою статті                    358 КК України він уклав з адвокатом Меньком Д. Д. угоду про надання правничої допомоги в кримінальному провадженні і за надану правничу допомогу за час досудового слідства та при розгляді справи в суді першої інстанції він сплатив адвокату 35 000, 00 грн згідно умов договору про надання правничої допомоги.
Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 травня    2020 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 99 183, 00 грн    у відшкодування моральної шкоди, 35 000, 00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу у кримінальному провадженні та 4 204, 00 грн судових витрат на правничу допомогу в цивільній справі, всього - 138 387, 00 грн шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України               з єдиного казначейського рахунку. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
09 листопада 2020 року Державна казначейська служба України надіслала засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 травня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;      б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102 грн.
Ціна позову в цій справі становить146 000, 00 грн (105 000, 00 грн + 35 000, 00 грн + 6 000, 00 грн), що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 =             525 500 грн).
У касаційній скарзі відсутні посилання на вказані вище обставини, які є підставами для відкриття провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє             у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржуванізаявником судовірішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягаютькасаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження)              у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 травня 2020 року та постанову Чернігівськогоапеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Чернігівської області, Головного управління Національної поліції          в Чернігівській області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
 Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               М. Ю. Тітов
                                                                                                          С. О. Карпенко
                                                                                                          В. А. Стрільчук