Справа № 303/369/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

21 жовтня 2020 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі :
судді-доповідачки Готри Т.Ю.,
суддів Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє представник – адвокат Угринчук Геннадій Романович, на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2020 року, постановлене суддею Куцкір Ю.Ю., 

в с т а н о в и в :

       У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. 
       Позов мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 17.03.2005 році розірвано. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачкою.
Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.09.2012 збільшено встановлений рішенням цього ж суду від 09.08.2006 розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , встановлено їх у розмірі 450,00 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття. 
       Позивачка вказує на те, що з часу ухвалення вказаного рішення, яким було встановлено, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, змінилися обставини, зокрема, ОСОБА_2 з 01.05.2019 по 30.12.2019 надавав послуги по прибиранню автобусних зупинок та придорожніх смуг, вартість яких становила 4 200,00 грн щомісячно. 
Посилаючись на наведене, позивачка просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Іршавського районного суду від 03.09.2012 на утримання доньки ОСОБА_3 , з 450,00 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття на ј частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.05.2020 позов задоволено, змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Іршавського районного суду від 03.09.2012 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 10.07.2020 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якого діє представник – адвокат Угринчук Г.Р., просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до нього про зміну способу стягнення аліментів. Вказує на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки справа була розглянута за його відсутності, при тому, що він не був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 26.05.2020. Стверджує, що судова повістка була надіслана йому поштою та вручена лише 03.06.2020. Отже, внаслідок неповідомлення його про розгляд справи, неотримання ним копії позовної заяви, він був позбавлений можливості подати відзив на позов, надати суду відповідні пояснення та захистити свої права, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. 
Також вважає, що судом порушено норми матеріального права, не враховано, що у разі стягнення з нього аліментів у визначеному рішенням суду розмірі, загальна сума всіх відрахувань, а саме: податків, аліментів на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде складати щомісяця 3 102,00 грн. Отже, чистий дохід, який він буде отримувати щомісяця буде становити лише 1 698,00 грн, тобто лише 35,4 % від нарахованої суми доходу у місяць, що є меншим встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2020 становить 2 102 грн, а з 01.07.2020 становить 2 197 грн. Відтак, на його думку, суд не застосував ст. 48 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», що призвело до порушення гарантованого законом права на достатній життєвий рівень для себе, що включає достатнє харчування, одяг, житло, та ухвалення незаконного рішення. 

ОСОБА_1 , від імені якої діє представниця – адвокатеса Компанієць Н.Г., подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2020 без змін. Вказує, що судом було належно повідомлено учасників процесу про дату,час і місце розгляду справи. Зокрема, за місцем реєстрації відповідача надсилались ухвала та копія позовної заяви, судова повістка надсилалась відповідачу повторно з рекомендованим повідомленням про вручення та була особисто вручена йому 04.05.2020. 
Щодо доводів апелянта про неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, позивачка зазначає, що ОСОБА_2 є здоровою, працездатною людиною, і те, що він сплачує аліменти ще на одну дитину, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання їхньої спільної доньки. Крім того, доказів неможливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) відповідач суду не надав. 
Вважає, що підстав для скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2020 немає, оскільки воно є законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03.09.2020 відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів, з дня вручення копії цієї ухвали, для надання відзиву на апеляційну скаргу.
       Копію вказаної ухвали адвокатеса Компанієць Н.Г. отримала 19.09.2020, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а 22.09.2020 надіслала до апеляційного суду відзив на апеляційну скарку. 
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що зазначений спір є малозначним, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому така розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними в справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 
Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 07.04.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Іршавського райуправління юстиції Закарпатської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17.03.2005 зроблено відповідний запис. 
Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим виконкомом Арданівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, яка проживає разом із матір`ю - позивачкою по справі, за адресою АДРЕСА_1 .
Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.09.2012 збільшено встановлений рішенням цього ж суду від 09.08.2006 розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , та визначено їх у розмірі 450,00 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття. 
Суд першої інстанції змінив спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Іршавського районного суду від 03.09.2012 та стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
Ухвалюючи зазначене рішення місцевий суд виходив з наступного.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».
Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.
Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 180 СК України). 
Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 грн.
Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає донька, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування.
Також суд визнав, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку доньки, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну способу їх стягнення та, відповідно, збільшення їх розміру.
       А тому, враховуючи вимоги статей 182, 184 СК України, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову. 
       Доводи апелянта про те, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, не знайшли свого підтвердження. 
Як слідує з матеріалів справи, судова повістка про судове засідання призначене на 26.05.2020 о 14:30 була надіслана відповідачу 30.04.2020 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31), штрихкодовий ідентифікатор відправлення: 8930002664999. Оригінал поштового конверту з вказаним ідентифікатором відповідач надав суду разом з апеляційною скаргою. За даними системи трекінгу відправлень/Укрпошта, поштове відправлення за штрихкодовим ідентифікатором: 8930002664999 було надіслано 30.04.2020 та вручено особисто 04.05.2020. Відтак, відповідач про судове засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 ЦПК України. 

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про порушення судом норм матеріального права, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», яка на думку апелянта підлягала застосуванню місцевим судом, прожитковий мінімум – це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що загальна сума всіх відрахувань, а саме: податків, аліментів на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде складати щомісяця 3 102,00 грн, а отже, чистий дохід, який він буде отримувати щомісяця буде становити лише 1 698,00 грн, тобто лише 35,4 % від нарахованої суми доходу у місяць.
Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. А тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними. 
З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, і доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 від імені якого діє представник – адвокат Угринчук Геннадій Романович залишити без задоволення. 

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідачка

Судді