ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" жовтня 2020 р.           Справа№ 927/543/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Поляк О.І.
суддів:            Дідиченко  М.А. 
          Калатай Н.Ф. 
 
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 13.07.2020 у справі №    927/543/20 (суддя - Книш Н.Ю.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
до    Фізичної особи-підприємця Ісакової Катерини Юріївни
про  стягнення 11963,11 грн 
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до господарського суду Чернігівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Ісакової Катерини Юріївни про стягнення 11963,11 грн, з яких 475,44 грн заборгованості за кредитом, 1518,35 грн заборгованості по  процентам за користування кредитом, 3428,74 грн заборгованість по комісії за користування кредитом та 6540,58 грн пені.
У поданій позовній заяві АТ КБ  «Приватбанк» зазначило,  що 28.12.2012 ФОП Ісаковою Катериною Юріївною було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно з заявою відповідач приєдналася  до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті httр://privatbank.ua, та разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 28.12.2012. Однак, у наслідок неналежного виконання ФОП Ісаковою Катериною Юріївною взятих на себе зобов`язань за вказаним договором у неї утворилася заборгованість у розмірі 11963,11 грн, яка і заявлена позивачем до стягнення.
Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 30.06.2020 у справі №    927/543/20 позовну заяву залишено без руху на підставі п.п. 3, 5 ч. 3 ст.  162, ч. 2 ст.  164, ч. 1 ст. 174  Господарського процесуального кодексу України. Визначено позивачеві строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви від 26.05.2020, а саме: у строк 10 днів з дня вручення даної ухвали надати суду  повний текст «Умов та правил надання банківських послуг», які стосуються предмету спору, та наказ про їх затвердження, які діяли на час оформлення відповідачем заяви від 28.12.2012 з доказами внесення в подальшому до них змін та накази про затвердження таких змін; надати «Тарифи банку» та наказ про затвердження «Тарифів Банку», які діяли на час оформлення відповідачем заяви від 28.12.2012 і відомості з відповідним документальним підтвердженням зміни тарифів; надати відомості про рахунки, на яких обліковується заборгованість позичальника по процентам, нарахованих за користування кредитом, по комісії за користування кредитом, по пені за порушення грошових зобов`язань (заявлених до стягнення), підтверджені доказами; письмово визначитись з посиланням на докази,у тому числі банківські виписки, щодо дати надання, отримання відповідачем кредиту, його розмір, строк повернення відповідачем кредиту, суми повернутого кредиту, дати виникнення прострочки повернення відповідачем кредиту, періоду нарахування та заявлення вимоги про стягнення з відповідача 1518,35 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 3428,74 грн заборгованості по комісії за користування кредитом, 6540,58 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором із визначенням за невиконання якого зобов`язання проведено нарахування пені, її розмір та період нарахування; надання окремого обґрунтованого розрахунку пені по кожному зобов`язанню, за невиконання якого нараховано відповідачу пеню із зазначенням: суми зобов`язання, строку його виконання, періоду прострочки виконання зобов`язання та кількості днів прострочки, розміру пені, суми нарахованої пені по кожному періоду, дати та суми сплати пені, залишку заборгованості по пені по кожному із зобов`язань; надання обґрунтованого розрахунку позовних вимог, з яких складається заявлена до стягнення сума, зокрема, суми 3416,84 грн комісії, яка 10.12.2017 винесена на прострочку та суми 1165,57 грн заборгованості за відсотками, яка 10.12.2017 винесена на прострочку; надати письмову інформацію з посиланням на подані докази щодо періоду чинності наданої до матеріалів справи редакції вказаних Умов, а також докази направлення відповідачу документів на усунення недоліків позовної заяви. Також ухвалою від 30.06.2020 у справі №    927/543/20 роз`яснено позивачу про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4  ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
07.07.2020 до місцевого господарського суду від позивача надійшла заява № 20200603/2868 від 02.07.2020, у якій останній зазначає, що згідно з заявою відповідача від 31.08.2015 (мовою документа) той приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», які у частині надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок» були затверджені наказом № СП-2011-85 від 28.01.2011 та розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» 05.02.2011. У зв`язку зі зміною нумерації розділів на момент приєднання відповідача до «Умов та правил надання банківських послуг» умови щодо послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок» містилися у розділі 3.2.1, засвідчений витяг відповідної редакції якого позивачем було додано до позову. Також у заяві № 20200603/2868 від 02.07.2020 позивач зазначає про надання суду виписок з особового рахунку відповідача та стверджує, що останній має заборгованості по тілу кредиту з 29.04.2013, по процентам з 28.05.2013, по комісії з 01.06.2013, по пені з 01.06.2013.
Проаналізувавши зміст даної заяви позивача і доданих до неї документів, місцевий господарський суд дійшов висновку, що визначені ухвалою від 30.06.2020 у справі №    927/543/20 недоліки позовної заяви позивачем усунуто не було, у зв`язку з чим ухвалою господарського суду Чернігівської області від 13.07.2020 року у справі №    927/543/20 позовну заяву від 26.05.2020 та додані до неї документи повернув Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» на підставі ст. 174 ГПК України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить її скасувати, а матеріали позовної заяви направити до суду першої інстанції. 
У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що на стадії відкриття провадження у справі суд має перевіряти докази, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви, виключно з мотивів наявності або відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ГПК України. Натомість, суд першої інстанції передчасно надав оцінку доказам, поданим позивачем в обґрунтування заявлених вимог, та визнав їх недостатніми, чим припустився порушення норм процесуального права, а саме: ч. 1, 2 ст. 91, п. 5 ч. 3 ст. 162, ч. 2, 3 ст. 164, ч. 4 ст. 174, ч. 1 ст. 210 ГПК України. 
    20.08.2020 матеріали справи разом з апеляційною скаргою надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Пашкіна С.А., Кропивна Л.В.
    Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №    927/543/20, розгляд справи визначено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
09.09.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення позивача, у яких він підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, зазначивши при цьому, що зі змісту позовної заяви та заяви про усунення недоліків вбачається їх відповідність вимогам ст. 162 ГПК України, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушених прав, обґрунтовано заявлені вимоги, а також наведено перелік всіх наявних у нього доказів. Подання інших доказів можливе на наступних стадіях судового процесу шляхом поновлення строків на їх подання, якщо пропуск таких строків відбувся з поважних причин, а тому суд не вправі через неподання позивачем разом із пред`явленням позову доказів залишити позовну заяву без руху та повернути її заявнику. 
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Кропивної Л.В. та Пашкіної С.А., які входить до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 23.09.2020 у справі №927/543/20, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Кропивної Л.В. та Пашкіної С.А., визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Калатай Н.Ф., Дідиченко   М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від  13.07.2020 у справі №927/543/20 до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Калатай Н.Ф., Дідиченко  М.А.
Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
    Відповідно до   ст. 269 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
    Розглянувши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 4 ГПК України гарантується право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку. 
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
З аналізу наведених норм слідує, що позовна заява  - це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду.
У господарському процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, на підставі якої суддя відкриває провадження у справі.
Вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви, чітко визначені у ч. 3 ст. 162 ГПК України, згідно з якою позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини. 
В силу ч. 2 ст. 164 ГПК України  позивач повинен додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Таким чином, наведені норми ГПК України стандартизують структуру позовної заяви, тобто закріплюють перелік загальних для всіх позовних заяв елементів, які дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження у господарській справі.  
Після одержання позовної заяви суддя зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст.162, 164 ГПК України. 
В силу ч. ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у  статтях 162,  164,  172  цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Таким чином, якщо позивач не дотримався хоча б однієї із вимог, яким повинна відповідати позовна заява, суд залишає її без руху і пропонує позивачеві виправити виявлені недоліки.
Важливо, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).
Відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому  статтею 176  цього Кодексу. 
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України). Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (частина 7 наведеної норми).
У розумінні наведеної норми підставою для відкриття провадження у справі є не сам факт надходження від позивача заяви про усунення недоліків, а реальне усунення ним тих недоліків, на які вказано судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху. 
Так, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що попри вказівку самого позивача у заяві № 20200603/2868 від 02.07.2020 на розділ 3.2.1 «Умов та правил надання банківських послуг», який на момент приєднання відповідача містив умови стосовно послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок»,  АТ КБ «Приватбанк» до позовної заяви було додано витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» розділу « 3.18 «Условия обслуживания кредитных лимитов на текущих счетах корпоративных клиентов» (мовою документа) без зазначення інформації про їх затвердження та дію у часі.
Також позивачем на виконання ухвали господарського суду Чернігівської області від 30.06.2020 не було надано витягу з «Тарифів банку», які діяли на час оформлення відповідачем заяви від 28.12.2012, наказу про їх затвердження та відомостей з відповідним документальним підтвердженням щодо зміни тарифів.  
Так само не було надано позивачем і банківської виписки з того рахунку відповідача, який був вказаний ним згідно з заявою про відкриття поточного рахунку та заявою про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», яка б підтверджувала факт надання кредиту відповідачу, його дату та розмір,  про що зазначалося в ухвалі суду від 30.06.2020 про залишення позовної заяви без руху.
Натомість, до заяви № 20200603/2868 від 02.07.2020 додано ксерокопію меморіального ордеру, датованого 29.04.2020, на суму 475,44 грн з призначенням платежу «відображення на 9-му класі D», водночас у доданій до позовної заяви виписці банку (№ НОМЕР_1 ) та доданій до заяви від 02.07.2020 виписці банку (№ НОМЕР_2 ) сума 475,44 грн станом на 10.12.2017 значиться як «перенос сальдо у зв`язку зі зміною плану рахунків», а станом на 29.04.2020 значиться як «списання безнадійної заборгованості за рахунок резерву», що не є підтвердженням обставини стосовно надання кредиту відповідачу, на яку посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог.
При цьому, суд зауважив, що у позовній заяві АТ КБ «Приватбанк» стверджує, що відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» 28.12.2012, а в заяві № 20200630/2868  від 02.07.2020 позивач вже зазначає іншу дату - 31.08.2015, однак самої заяви відповідача, яка б підтверджувала дату приєднання ним до «Умов та правил надання банківських послуг» та укладення договору банківського обслуговування, АТ КБ «Приватбанк» не додано.
Мотивуючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції зазначив і те, що на виконання приписів п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України та ухвали від 30.06.2020 позивачем не надано й обґрунтованого розрахунку позовних вимог, зокрема, суми 3416,84 грн комісії, яка 10.12.2017 винесена на прострочку та суми 1165,57 грн заборгованості за відсотками, яка 10.12.2017 винесена на прострочку.
Позивачем не зазначено за невиконання якого зобов`язання проведено нарахування заявленої до стягнення пені, як і не подано її обґрунтований розрахунок по кожному зобов`язанню, за невиконання якого останню нараховано відповідачу, із зазначенням: суми зобов`язання, строку його виконання, періоду прострочки виконання зобов`язання відповідачем та кількості днів прострочки, розміру пені, суми нарахованої пені по кожному періоду, дати та суми сплати пені, залишку заборгованості по пені по кожному із зобов`язань.
Отже, встановивши, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, залишеної без руху ухвалою суду від 30.06.2020, керуючись положеннями ч. 4 ст. 174 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення такої позовної заяви позивачеві.
Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції передчасно на стадії відкриття провадження у справі вдався до оцінки доказів, наданих позивачем в обґрунтування заявлених вимог, колегією суддів відхиляються, оскільки зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що позовна заява разом із заявою № 20200603/2868 від 02.07.2020 була оцінена судом виключно стосовно належності її оформлення, тобто на предмет відповідності вимогам ГПК України. У той час як докази, надані позивачем до матеріалів позовної заяви, були лише перевірені судом, виходячи винятково з наявності чи відсутності підстав для відкриття провадження у справі. 
Посилання скаржника на те, що позивачем визначено спосіб захисту порушених прав, обґрунтовано заявлені вимоги, а також наведено перелік всіх наявних доказів, а тому позовна заява (з урахуванням заяви про усунення недоліків) відповідає вимогам ст. 162 ГПК України, колегією суддів відхиляються, оскільки наведеною нормою закріплено ширший перелік вимог, яким має відповідати кожна позовна заява, у свою чергу недотримання заявником будь-якої  з них, у тому числі і визначеної п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, має своїм наслідком  залишення позовної заяви без руху та її подальше повернення у випадку неусунення вказаного недоліку.
Твердження скаржника про те, що подання доказів можливе на наступних стадіях судового процесу шляхом поновлення строків на їх подання, якщо пропуск таких строків відбувся з поважних причин, а тому суд не вправі через неподання позивачем разом із пред`явленням позову доказів залишати позовну заяву без руху та повертати її заявнику, є помилковим, адже за приписами ч. 1 ст. 174 ГПК України невиконання заявником вимоги ч. 2 ст. 164 ГПК України є самостійною підставою для залишення позовної заяви без руху та її подальшого повернення у випадку неусунення вказаного недоліку.
Більше того, у розумінні ч. 1 ст. 176  ГПК України суд, встановивши наявність підстав, визначених ст. 174 ГПК України,  не вправі відкривати провадження у справі, а зобов`язаний залишити позовну заяву без руху або повернути її. 
Водночас необхідно зазначити, що за загальним правилом, закріпленим ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, у той час як клопотання про витребування доказів судом, як виняток, має бути заявлене учасником справи у строк та з дотриманням вимог, що визначені ст. 81 ГПК України. 
При цьому колегія суддів зазначає, що в силу ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Враховуючи, що ухвала господарського суду Чернігівської області від 13.07.2020 у справі №    927/543/20 постановлена з дотриманням норм процесуального права, а доводи скаржника не знайшли свого підтвердження за результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» - без задоволення.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.
2. Ухвалу господарського суду Чернігівської області від 13.07.2020 у справі №    927/543/20 залишити без змін. 
3. Справу №    927/543/20 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду України у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                      О.І. Поляк 

Судді                                                                                М.А. Дідиченко

                                                                                Н.Ф. Калатай