ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 р. 	Справа № 520/167/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/167/20
за позовом              ОСОБА_1  
до             Московського районного військового комісаріату м. Харкова ,              ІНФОРМАЦІЯ_1                     
про скасування рішень,
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Московського районного військового комісаріату м. Харків (далі по тексту – Московський РВК, перший відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту –   ІНФОРМАЦІЯ_2 , другий відповідач), третя особа Військова частина № НОМЕР_1 (далі по тексту – ВЧ № НОМЕР_2 ), в якому просив суд: 
- визнати незаконним та скасувати рішення призовної комісії Московського району м. Харкова, яким ОСОБА_1 було визнано придатним до строкової військової служби та призов ОСОБА_1 для проходження строкової військової служби;
- визнати незаконним та скасувати рішення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.11.2019 № 695.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення призовної комісії Московського району м. Харкова, яким позивача було визнано придатним до строкової військової служби та рішення військового комісара  ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.11.2019 року №695 є незаконними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України та порушують права позивача, а отже підлягають скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 по справі № 520/167/20 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Московського районного військового комісаріату м. Харків (61002, м. Харків, вул. садова, буд. 16), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа - Військова частина № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про скасування рішень – відмовлено.
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість, невмотивованість та безпідставність оскаржуваного рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, нез`ясування всіх обставин справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 по справі № 520/167/20 скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції було допущено суттєві порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Призначаючи розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а згодом відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження, суд першої інстанції, як вказує апелянт, позбавив сторону позивача дієвих та ефективних механізмів збирання доказів, які можна реалізувати лише в рамках розгляду справи в порядку загального провадження (допит позивача в якості свідка, допит представників відповідачів).  Також зазначив, що ухвалою від 29.01.2020 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про призначення військово-лікарської експертизи, з мотивів, які не відповідають обставинам, викладеним у останньому, призначення проведення якої, було б доцільною та ефективною процесуальною дією в даній справі. Крім того, судом першої інстанції взагалі не розглянуто клопотання про допит позивача в якості свідка, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи відповідної ухвали. З огляду на викладене, посилаючись на положення ч. ч. 2,3 ст. 293, п. 1 ч.1 ст. 317 КАС України, вважає, що суд першої інстанції, відхиляючи майже всі клопотання сторони позивача, не вжив жодних заходів щодо з`ясування дійсних обставин справи, чим допустив неповноту судового розгляду, що є підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що  позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, перебуває на військовому обліку у Московському РВК м. Харкова з 13.02.2012 як призовник.  
01.10.2019, згідно з Указом Президента України від 30.01.2019 року № 22/2019 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році», розпочався призов на строкову військову службу, у зв`язку з чим ОСОБА_1 прибув до призовної дільниці Московського району м. Харкова для проходження медичного огляду для визначення стану його здоров`я та ступеня придатності до військової служби. 
Відповідно до протоколу № 29 від 11.11.2019, районною призовною комісією Московського району м. Харкова позивача було визнано придатним та рішенням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.11.2019 № 695 призвано на строкову військову службу, що підтверджується, копією витягу з книги протоколів призовної комісії від 11.11.2019 Протокол № 29 (а.с.82).
Не погодившись із вказаними рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в якому просив визнати їх протиправними та скасувати.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення призовної комісії Московського району м. Харкова та рішення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.11.2019 №695 є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону № 2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 3 ст. 1 Закону № 2232 передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 2232 на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).
За приписами п.1 ч.1 ст.18 Закону №2232-ХІІ, від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.
Згідно з ч.1 ст.16 Закону № 2232-ХІІ для проведення призову громадян України на строкову військову службу в районах (містах) утворюються призовні комісії у такому складі: голова комісії - заступник голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради); члени комісії: районний (міський) військовий комісар; заступник керівника районного (міського) органу управління освітою; заступник начальника районного (міського) органу Національної поліції; лікар, який організовує роботу медичного персоналу щодо медичного огляду призовників; психолог відповідного державного (комунального) закладу, розташованого на території району (міста); представники Збройних Сил України та інших військових формувань, громадських організацій, підприємств, установ і організацій за попереднім узгодженням з головою комісії; секретар комісії.
Відповідно до ч.3 ст.16 Закону № 2232-ХІІ на районні (міські) призовні комісії покладається, зокрема :
організація медичного огляду призовників та призов громадян України на строкову військову службу з призначенням їх для служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;
надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 17 цього Закону;
звільнення призовників від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 18 цього Закону, взяття їх на облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку;
направлення до лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання (перебування) громадян, яких визнано тимчасово непридатними до військової служби;
внесення на розгляд призовної комісії вищого рівня клопотань щодо надання громадянам України відстрочок від призову на строкову військову службу у випадках, не передбачених цим Законом.
Рішення призовної комісії може бути оскаржено громадянином України до призовної комісії вищого рівня або до суду в порядку, передбаченому законом (ч.5 ст.16 Закону № 2232-ХІІ).
Для керівництва і контролю за діяльністю районних (міських) призовних комісій в Автономній Республіці Крим, областях та місті Києві утворюються відповідно призовна комісія Автономної Республіки Крим, обласні та Київська міська призовні комісії (ч.6 ст.16 Закону № 2232-ХІІ).
На призовну комісію Автономної Республіки Крим, обласні та Київську міську призовні комісії покладається, зокрема, організація медичного огляду громадян України, які визнані районними (міськими) комісіями з питань приписки або районними (міськими) призовними комісіями непридатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я, та громадян України, які заявили про незгоду з результатами медичного огляду чи рішеннями районних (міських) комісій з питань приписки або районних (міських) призовних комісій, а також громадян, які призвані на строкову військову службу безпосередньо перед їх відправленням у військові частини; перевірка підстав щодо надання відстрочки або звільнення громадян України від призову на строкову військову службу; розгляд скарг громадян на рішення та дії районних (міських) призовних комісій.
Призовна комісія Автономної Республіки Крим, обласні, Київська міська призовні комісії мають право переглядати та змінювати рішення відповідних районних (міських) призовних комісій та рішень районних (міських) комісій з питань приписки стосовно громадян України, визнаних непридатними до військової служби за станом здоров`я (ч.8 ст.16 Закону № 2232-ХІІ).
Відповідно до ч. 12 ст. 12 Закону № 2232 громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України.
Пунктом 77 постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 №352 "Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом" передбачено, що відповідно до результатів медичного огляду призовника, його моральних і професійних якостей, рівня освіти, а також матеріального і соціального стану призовника та членів його сім`ї районна призовна комісія виносить і оголошує одне з рішень, яке заноситься до облікової картки призовника та до книги протоколів засідань призовної комісії, про:
придатність до військової служби і призов на строкову військову службу з призначенням до виду (роду військ) Збройних Сил, інших військових формувань, а також визначає термін відправлення його у військову частину;
тимчасову непридатність до військової служби і надання відстрочки за станом здоров`я;
надання відстрочки або звільнення від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтями 17 і 18 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";
направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, для проходження випробувань та складення вступних іспитів, чи прийняття рішення про відмову в такому направленні;
направлення до лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання (перебування) громадян, яких визнано тимчасово непридатними до військової служби;
надіслання до відповідних правоохоронних органів матеріалів на призовників, які ухиляються від призову на строкову військову службу;
виключення з військового обліку призовників громадян у зв`язку з направленням   їх для проходження альтернативної (невійськової) служби;
внесення на розгляд призовної комісії вищого рівня клопотань щодо надання громадянам відстрочок від призову на строкову військову службу у випадках, не передбачених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі по тексту - Положення №402).
Відповідно до п.1.1 розділу І Положення №402 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з п.1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза – це, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом.
Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до п.п. 2.6.1 п.2.6 розділу І Положення №402, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, ВЛК військових комісаріатів.
Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей (пп.2.6.2 п.2.6 Положення № 402).
Підпунктом 2.10.1 пункту 2.10 визначено, що ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті.
Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій у військових комісаріатах Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва створюються відповідно Кримська республіканська, обласні та Київська міська ВЛК.
Головою ВЛК районного (міського) військового комісаріату призначається лікар, найбільш підготовлений та досвідчений з питань військово-лікарської експертизи, наказом районного військового комісара після погодження з головним лікарем районної (міської) лікарні МОЗ України (головою ВЛК обласного військового комісаріату, Автономної Республіки Крим або Київського міського військового комісаріату).
ВЛК військового комісаріату має право приймати постанови відповідно до цього Положення.
Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Відповідно до п.1.4 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд контингентів, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення, проводиться в порядку, визначеному таблицею. Так, відповідно до таблиці медичний огляд громадян під час приписки до призовних дільниць та призову на строкову військову службу здійснюється лікарями, які залучаються з лікувально-профілактичних закладів. Графа Розкладу хвороб, ТДВ, за якими проводиться медичний огляд - I, ТДВ "А".
Згідно з п.2.1 розділу ІІ Положення №402 організація медичного огляду призовників і допризовників покладається на районні (міські) комісії з питань приписки і районні (міські) призовні комісії, в областях - на обласні призовні комісії та призовні комісії Автономної Республіки Крим і міста Києва.
Пунктом 2.2 розділу ІІ Положення №402 визначено, що медичний огляд призовників проводиться на призовних дільницях районних (міських) військових комісаріатів лікарями, які залучаються з місцевих лікувальних закладів рішенням керівника місцевої державної адміністрації, на збірних пунктах Автономної Республіки Крим, обласних, Київського міського військових комісаріатів - лікарями медичного відділення тимчасового штату збірного пункту, які залучаються з лікувальних закладів відповідних управлінь охорони здоров`я.
Кожний призовник оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, отоларингологом, стоматологом, дерматологом, а за наявності медичних показань і лікарями інших спеціальностей.
Безпосередньо керує роботою медичного персоналу, що залучається для медичного огляду призовників, лікар - член призовної комісії (комісії з питань приписки), який призначається з числа найбільш кваліфікованих лікарів-спеціалістів та має необхідні знання і досвід у галузі військово-лікарської експертизи.
Військові комісаріати до початку приймання допризовників на військовий облік та призову запитують, зокрема, з поліклінік за місцем проживання допризовників - медичні картки амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з вкладними листами до них (облікова форма МОЗ України № 025/о), медичні характеристики на допризовників від лікаря-педіатра дільничного, на призовників, яким більше 18 років, від лікаря дільничного, списки осіб призовного віку, які перебувають на диспансерному обліку у психіатра, нарколога, венеролога, фтизіатра, невропатолога, алерголога, інших спеціалістів (п.2.4 розділу ІІ Положення № 402).
Відповідно до п.2.6 розділу ІІ Положення №402 оцінка стану здоров`я та придатності до військової служби проводиться у відповідності з графою I Розкладу хвороб та графами 1 - 11 ТДВ "А".
Згідно з п.2.7 розділу ІІ Положення №402 під час огляду призовників лікарі визначають стан їх здоров`я та ступінь придатності до військової служби. При цьому враховуються характер захворювання або фізичної вади, ступінь їх розвитку, функціональних порушень, а також освіта, спеціальність, фактична працездатність оглянутого та вимоги, які ставить військова служба до стану здоров`я у тому чи іншому виді Збройних Сил України, роді військ.
Пунктом 2.8 розділу ІІ Положення №402 визначено, що після закінчення огляду кожний лікар записує в облікову картку призовника (на збірному пункті - у Картку медичного огляду призовника на збірному пункті (додаток 8)) висновок про придатність (тимчасову непридатність або повну непридатність) до строкової військової служби, відповідну статтю Розкладу хвороб, дату огляду та підписує висновок із зазначенням свого прізвища та ініціалів і скріплює особистою печаткою. За результатами медичного огляду спеціалістами лікар - член призовної комісії приймає підсумкове рішення щодо придатності призовника за станом здоров`я до військової служби та служби в тому чи іншому роді військ, що скріплюється його підписом та особистою печаткою лікаря.
На призовників, у яких виявлені захворювання або відхилення від норми, що обмежують придатність за родами військ або визначають їх тимчасово непридатними та непридатними до строкової військової служби, оформлюється Висновок лікаря. Висновок підписується лікарем з обов`язковим зазначенням дати огляду, висновком про придатність до строкової військової служби, обмеженням за родами військ у відповідності з ТДВ "А" та лікарем - членом призовної комісії (комісії з питань приписки).
За приписами п.2.9 Положення № 402 лікар виносить одну з таких постанов:
а) придатний до військової служби за графами ТДВ "А" 1-11
б) тимчасово непридатний до військової служби. Потребує лікування (динамічного спостереження) на термін до __ (указати дату);
в) підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та повторний медичний огляд;
г) непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час;
ґ) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Результати медичного огляду заносяться в книгу протоколів засідань призовної комісії (комісії з питань приписки). Карта медичного огляду та висновки лікарів підшиваються в особову справу призовника як додаток до облікової карти (п.2.10 розділу ІІ Положення № 402).
Згідно з п.2.11 розділу ІІ Положення № 402 рішення про тимчасову непридатність приймається на термін, необхідний для повного відновлення функцій органів та систем організму, але не більше одного року, з наступним переоглядом для вирішення питання про придатність до військової служби. Після закінчення року, якщо захворювання не вилікувано, приймається остаточне рішення. Контроль та організація своєчасного проведення переогляду покладається на районний (міський) військовий комісаріат.
Допризовники під час приписки до призовних дільниць та призовники під час призову на строкову військову службу, у яких виявлені захворювання або фізичні недоліки (вади) необоротного характеру (невиліковні), визнаються непридатними до військової служби. Рішення про тимчасову непридатність та потребу в лікуванні в цьому випадку не приймається.
Відповідно до п. 2.12 Положення № 402 у разі коли лікарям важко визначити стан здоров`я призовника, його направляють на амбулаторне або стаціонарне обстеження в лікувально-профілактичний заклад, про що лікарем або лікарем - членом призовної комісії (комісії з питань приписки) робиться відповідний запис в додатковому аркуші до облікової карти призовника, на збірному пункті - у картці амбулаторного обстеження та медичного огляду, на зворотному боці із зазначенням об`єктивних причин направлення, куди направляється, попереднього діагнозу. При цьому призовнику видається направлення, у якому вказується попередній діагноз та що необхідно уточнити при обстеженні для прийняття рішення. Направлення підписує лікар, який призначив обстеження, і лікар - член призовної комісії (комісії з питань приписки), який проводить контроль за об`єктивністю і доцільністю призначеного обстеження.
Після проведення обстеження складається Акт дослідження стану здоров`я (додаток 10), який підписується головним лікарем лікувально-профілактичного закладу. Акт подається у військовий комісаріат на розгляд призовної комісії (комісії з питань приписки).
Отже, відповідно до вищенаведених норм Закону № 2232-ХІІ та Положення № 402,   призовники підлягають медичному огляду, після якого кожний лікар комісії записує в облікову картку призовника висновок про придатність (тимчасову непридатність або повну непридатність) до строкової військової служби, відповідну статтю Розкладу хвороб, дату огляду, підписує висновок із зазначенням свого прізвища та ініціалів і скріплює особистою печаткою.
За результатами медичного огляду лікар - член призовної комісії приймає підсумкове рішення щодо придатності призовника за станом здоров`я до військової служби та служби в тому чи іншому роді військ, що скріплюється його підписом та особистою печаткою лікаря.
Водночас, рішення про придатність, тимчасову або повну непридатність призовника до військової служби, необхідність направлення його на лікування або додаткове обстеження лікарям інших спеціальностей приймається військово-лікарською комісією колегіально.
При цьому, комісія самостійно визначає необхідність проходження призовником додаткового обстеження, а також види обстежень (амбулаторне чи стаціонарне) та спеціальності лікарів, обстеження яких є необхідними для достовірного встановлення стану здоров`я призовника.
З досліджених матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивача було направлено на амбулаторне обстеження до КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, за результатами якого було видано Акт дослідження стану здоров`я № 226 від 01.11.2019 (а.с. 19-21).
На підставі зазначеного акту, лікарем - членом призовної комісії Московського району був оформлений Висновок від 11.11.2019 року про придатність до військової служби, де вказано, що «на підставі статті 79 Г графи І Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби» (а.с. 101-102).
Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, згідно з результатами призову, які містяться в Розділі V Облікової картки, а також в Картці медичного огляду призовника, ОСОБА_1 має певні розлади зі здоров`ям, що підтверджується висновками офтальмолога та хірурга, однак, на підставі ст. ст. 30 г, 79 г графи І Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (Додаток 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) він є придатним до військової служби, про що прямо вказано у вказаному Розкладі хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Так, у спірних відносинах Військово-лікарською комісією, як колегіальним органом за результатами висновків всіх лікарів та всіх обстежень, в тому числі додаткових, було зроблено висновок від 01.11.2019, що захворювання позивача дозволяє проходження військової служби, та прийнято рішення – про придатність позивача до військової служби. Вказаний висновок медичної комісії повністю відповідає вимогам встановленим Положення №402, містить висновки та підписи всіх лікарів та висновок і підпис голови обласної медичної комісії, а також його особисту печатку. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення про придатність позивача до військової служби було прийнято Військово-лікарською комісією в межах наданої компетенції та з дотриманням процедури, встановленої Положенням № 402, на підставі Розкладу хвороб, з урахуванням наявних у позивача діагнозів та пройдених ним додаткових обстежень.
Щодо тверджень позивача про його непридатність до військової служби, слід зазначити, що підпунктом 2.3.3 п.2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Згідно з пп.2.3.4 п.2.3 розділу І Положення №402 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду висновку відповідача, та не скористався своїм правом на проведення повторно медичного огляду щодо придатності до військової служби.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 07.12.2018 у справі № 819/630/17, яка є обов`язковою для врахування в силу ч. 5 ст. 242 КАС України.
В свою чергу, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду апеляційної інстанції.
Враховуючи, що другий відповідач у спірних відносинах дотримався процедури, встановленої Положенням № 402, а висновки ВЛК при Московському РВК м. Харкова при проходженні медичного огляду ОСОБА_1 не оскаржені позивачем, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішень призовної комісії Московського району м. Харкова та прийнятого на його підставі рішення військового комісара ХОВК від 27.11.2019 №695, якими ОСОБА_1 було визнано придатним до строкової військової служби та призвано для  її проходження.
Щодо тверджень позивача з приводу незаконного утримання та позбавлення волі, колегія суддів вказує, що вчинення вказаних дій підпадає під ознаки злочину, а тому підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства, та не стосується предмету доказування у даній справі – щодо прийняття рішення призовної комісії про придатність позивача до строкової військової служби та призов для проходження строкової військової служби.  
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при відмові у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, колегія суддів відхиляє, оскільки дана справа не належить до категорії справ, визначених ч.4 ст. 257 КАС України, як таких, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, про що також зазначав суд першої інстанції.
Щодо посилань апелянта на необґрунтованість відмови у задоволенні клопотання про призначення військово-лікарської експертизи, колегія суддів вказує, що питання призначення судом експертизи врегульоване статтею 102 КАС України, приписами якої встановлено можливість призначенням судом експертизи за сукупності відповідних умов, наявність яких була досліджена судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову в призначенні експертизи за клопотанням позивача. Крім того, призначення експертизи по справі, відповідно до вказаних положень, є правом, а не обов`язком суду.
Доводи позивача, щодо не розгляду судом першої інстанції клопотання про допит сторони (позивача) як свідка, колегія суддів також не приймає, оскільки неприйняття судом ухвали з приводу вказаного клопотання позивача, не призвело до неправильного вирішення справи по суті.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Інші доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки такі порушення процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи по суті.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ч.4 ст. 241, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 по справі № 520/167/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова