Номер провадження: 33/813/929/20
Номер справи місцевого суду: 947/6490/20 
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В.В. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.10.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І.,розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Шаврова Ігоря Ігоровича на постанову судді Київського районного суду міста Одеси Чаплицького В.В. від 27.04.2020 року,
                                установив
Постановою судді Київського районного суду міста Одеси від 27.04.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02.03.2020 року о 09 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем Daewoo, н/з НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo, н/з НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Шавров І.І., не погоджується з вказаним судовим рішенням, та вважає його винесеним з грубим порушенням норм процесуального права та з невірно застосованими нормами матеріального права. Захисник звертає увагу на те, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 та без його належного повідомлення про день та час розгляду справи, що призвело до порушення прав апелянта на захист. Також зазначає, що протоколи про адміністративне правопорушення були складені на обох учасників ДТП, а тому для об`єктивного розгляду справи повинні були розглядатись в одному провадженні. Разом з тим, постановою Київського районного суду міста Одеси від 28.04.2020 року другого учасника ДТП – водія ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та при розгляді справи він визнав себе винним у повному обсязі та будь-яких заперечень не надавав. Крім того, адвокат Шавров І.І. вважає, що судом першої інстанції не враховано те, що водій ОСОБА_1 виїхав на перетинання проїзних частин на жовтий сигнал світлофора, який загорівся, коли автомобіль перебував на відстані, недостатній задля вчасного зупинення перед перехрестям, та, розуміючи що екстрене гальмування призведе до виникнення небезпечної ситуації на дорозі, у відповідності до вимог п.8.11 ПДР, завершував рух через перехрестя, тоді як в той же час інший учасник ДТП на ввімкнений червоний сигнал світлофора, не переконавшись у безпечності маневру, виїхав на перехрестя, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Враховуючи наведене, захисник вважає, що водій другого автомобіля ОСОБА_2 не мав права здійснювати рух на заборонений сигнал світлофора та зобов`язаний був надати можливість ОСОБА_1 завершити перетинання перехрестя. 
Враховуючи вищезазначене, адвокат Шавров І.І. просить постанову скасувати, провадження по справі закрити, на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Окрім цього, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому захисник просив поновити строк як пропущений з поважної причини, оскільки розгляд справи у суді першої інстанції було здійснено без участі  ОСОБА_1 , копію постанови не було йому надіслано судом. Про існування оскаржуваної постанови  ОСОБА_1 дізнався з ЄДРСР 07.05.2020 року та 13.05.2020 року звернувся з апеляційною скаргою на неї, яка була повернута у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Шавров І.І. та потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`вилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується підписом адвоката Шаврова І.І. у довідковому листі та телефонограмою про виклик ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.
У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Шавров І.І. та потерпілого ОСОБА_2 .
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, що копія оскаржуваної постанови після розгляду справи, який було проведено за відсутністю ОСОБА_1 , надсилалася останньому. 13.05.2020 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Шавров І.І. звертався з апеляційною скаргою, яка була повернута у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В подальшому апелянтом було повторно подано апеляційну скаргу з мотивованим клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. З урахуванням наведеного строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду підлягає поновленню.
Що стосується доводів апеляційної скарги адвокат Шаврова І.І. щодо невинуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Встановлюючи, що в діях ОСОБА_1 присутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1 здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду та вважає, що суд першої інстанції, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Доводи захисника про невинуватість  ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.        
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №002457 від 02.03.2020 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02.03.2020 року о 09 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем Daewoo, н/з НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3.ґ ПДД, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo, н/з НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Крім протоколу про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується також, схемою місця ДТП.
Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_1 , він керував автомобілем Daewoo, при виїзді зі двору у крайній лівій полосі дороги, рухався з дозволеною швидкістю не більше 50 км/год, світлофор переключився на жовтий сигнал вже тоді, коли автомобіль проїхав стоп-лінію, а тому він завершував проїзд через перехрестя та в цей час відбулося зіткнення з іншим автомобілем. 
Апеляційний суд звертає увагу на таке.
За пунктом 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР України).
Сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів (пункт 8.7.3. ґ ПДР України).
У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (пункт 8.10 ПДР України).
Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (пункт 8.11. ПДР України).
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції залишено поза увагою норми пункту 8.11 ПДР України, оскільки зі змісту пункту 8.7.3. ґ ПДР України слідує, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися у місцях, визначених пунктом 8.10 цих Правил. Разом з тим, ОСОБА_1 (рухаючись, згідно його пояснень, зі швидкістю 50 км/год) здійснював проїзд на жовтий сигнал світлофора, не зупинив свій транспортний засіб у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР України, чим порушив вимоги пункту 8.7.3. ґ ПДР України.
З доданого апелянтом відеозапису з камер зовнішнього спостереження, який було оглянуто апеляційним судом, вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора та, збільшивши швидкість, намагався проїхати перехрестя, яке є досить великим, оскільки має по чотири полоси руху, та під час перетинання перехрестя відбулося зіткнення з іншим автомобілем. При цьому, незважаючи на відсутність транспортних засобів, які рухаються в попутному напрямку, та яким може бути завдано небезпеку, водій ОСОБА_1 навіть не намагався здійснити гальмування та зупинити свій транспортний засіб у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР України. 
Таким чином, водій  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3. ґПравил дорожнього руху, згідно якого жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів,та здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, в результаті чого скоїв зіткнення з іншим автомобілем Daewoo, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що водій другого автомобіля ОСОБА_2  не мав права здійснювати рух на заборонений сигнал світлофора та зобов`язаний був надати можливість  ОСОБА_1  завершити перетинання перехрестя,та враховує те, що водій ОСОБА_2 , на якого також було складено протокол про адміністративне правопорушення під час даної ДТП, постановою Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2020 року також визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з підстав того, що він порушив вимоги Правил дорожнього руху та здійснив рух на перехресті на заборонений червоний сигнал світлофора.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що в даній дорожній обстановці, як водій  ОСОБА_1 ,так і водій ОСОБА_2 мали технічну можливість належним виконанням Правил дорожнього руху запобігти дорожньо-транспортній пригоді. 
Як встановлено як судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, водій  ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.7.3. ґ Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст.124 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Таким чином, для кваліфікації правопорушення за ст.124 КУпАП немає правового значення, які саме порушення правил дорожнього руху призвели до пошкодження транспортних засобів.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість  ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладання адміністративного стягнення з додержанням вимог ст.33 КУпАП у межах санкції ст.124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.
У відповідності до ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову. 
За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення а постанова районного суду залишенню без змін.
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив
Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Шаврова Ігоря Ігоровича про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді Київського районного суду міста Одеси від 27.04.2020 року - задовольнити та поновити строк на подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Шаврова Ігоря Ігоровича – залишити без задоволення. 
Постанову судді Київського районного суду міста Одеси від 27.04.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст.124 КУпАП України – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду         Ю.І.Кравець